Справа № 367/3019/25
Провадження №1-в/367/105/2025
УХВАЛА

Іменем України

14 квітня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря с/з - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 16.09.2022 року вироком Печерського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки,

ВСТАНОВИВ:

17.03.2025 року до Ірпінського міського суду Київської області від Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області надійшло подання про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Подання обґрунтовується тим, що на обліку Бучанського РВ № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області перебуває ОСОБА_3 , засуджений 16.09.2022 року вироком Печерського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Водночас, Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення та скасовано кримінальну відповідальність за правопорушення, передбачені ст. 185, ст. 190, ст. 191 КК України, якщо на момент вчинення таких діянь вартість викраденого майна складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі вказаного, зважаючи на те, що ОСОБА_3 згідно з вироком Печерського районного суду м. Києва від 16.09.2022 року спричинив майнову шкоду в частині вчинення крадіжки: 11.10.2017 року на суму 749,16 грн., а 28.12.2018 року на суму 332,50 грн. орган пробації, посилаючись на положення ч. 2 ст. 74 КК України, п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_3 від подальшого відбування покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Представник Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи орган пробації повідомлено належним чином.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Прокурор ОСОБА_4 , ознайомившись з матеріалами подання, вважав його обґрунтованим та просив задовольнити.

Дослідивши подання органу пробації та матеріали додані в його обґрунтування, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 16.09.2022 року ОСОБА_3 засуджено вироком Печерського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Поряд з цим, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України визначено, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року у розмірі 1600 гривень.

Відповідно, 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 1 січня 2017 року становить 800 гривень.

Із зазначеного вбачається, що з 09.08.2024 особа підлягає адміністративній, а не кримінальній відповідальності за крадіжку, вчинену у 2017 році, якщо вартість викраденого майна не перевищує 1600 гривень. Викладене узгоджується з постановою Верховного Суду від 22 серпня 2024 року (справа №567/507/23, провадження № 51-7110км23) та постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року (справа № 278/1566/21, провадження № 51-2555кмо24).

Натомість, вартість майна, викраденого ОСОБА_3 11.10.2017 року становила 749,16 грн.

Поряд з цим, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року у розмірі 1762 гривні.

Відповідно, 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 1 січня 2017 року становить 881 гривня.

Із зазначеного вбачається, що з 09.08.2024 особа підлягає адміністративній, а не кримінальній відповідальності за крадіжку, вчинену у 2018 році, якщо вартість викраденого майна не перевищує 1762 гривні. Викладене узгоджується з постановою Верховного Суду від 22 серпня 2024 року (справа №567/507/23, провадження № 51-7110км23) та постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року (справа № 278/1566/21, провадження № 51-2555кмо24).

Натомість, вартість майна, викраденого ОСОБА_3 28.12.2018 року становила 332,50 грн.

За приписами ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ретроактивний аспект).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до частин 1, 6 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Отже, відповідні зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, якими визначається максимальний поріг для кваліфікації діяння особи як адміністративного правопорушення, є зміною кримінального законодавства України із всіма наступними наслідками, в тому числі в частині їх зворотної дії у часі.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого усунена законом, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки Законом № 3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, тому вказані обставини є підставою для звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначеного судом покарання.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 537-539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного вироком Печерського районного суду м. Києва від 16.09.2022 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1