У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 травня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-підозрюваної за ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 366-2 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 травня 2025 року застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18.05.2025.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просить визначити заставу у розмірі, визначеному ч. 5 ст. 182 КПК України.

Захисник вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначає, що починаючи з 20.11.2024 відносно підозрюваної діяв запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. ОСОБА_7 жодного разу не порушувала покладені обов`язки та не вживала заходів до переховування від органів досудового розслідування та суду.

ОСОБА_7 на даний час не обіймає жодної посади, що додатково виключає її можливість впливати на будь-кого зі свідків.

Сторона захисту вважає підозру у вчиненні кримінальних правопорушень необґрунтованою.

Встановлені слідчим суддею обставини.

СВ Управління СБ України в Миколаївській області, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000260 від 10.10.2024р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 366-2 КК України.

18.11.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366-2 КК України.

09.04.2025 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 366-2 КК України.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування підозрюваній ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя встановив, що підозра у вчиненні кримінальних правопорушень є обґрунтованою та підтверджується доданими до клопотання матеріалами, зокрема: протоколом огляду кримінального провадження № 0000415 від 17.08.2023; витягом з рішення експертної комісії щодо визнання необґрунтованої інвалідності ОСОБА_8 ; протоколом допиту члена експертної комісії ОСОБА_9 ; відповіддю з ІНФОРМАЦІЯ_2 про надання відстрочки від призову на військову службу ОСОБА_10 , як особі з інвалідністю; висновком ДСУ «Миколаївське обласне бюро СМЕ»; протоколом огляду диску з інформацією по банківському рахунку ОСОБА_7 щодо здійснення оплати комунальних послуг квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом обшуку квартири від 21.10.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено особисті речі та документи ОСОБА_7 , понад 380 тисяч доларів США та золоті прикраси; відповіддю на доручення № 64/20-9769 з наявною щорічною декларацією за 2023 звітний рік ОСОБА_7 ; відповіддю директора ТОВ «БОНА ВІТА_ДК» щодо сплати наданих послуг в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ; технічним паспортом вищевказаної квартири, замовником якого є ОСОБА_7 ; протоколом допиту та фото впізнання адміністратора ТОВ «БОНА ВІТА_ДК»; протоколом допиту та фото впізнання охоронця ТОВ «БОНА ВІТА_ДК»; рапортом 2 відділу ГВЗНД Управління СБ України в Миколаївській області № 64/20-9680 від 16.10.2024; рапортом 2 відділу ГВЗНД Управління СБ України в Миколаївській області № 64/20-10907 від 15.11.2024; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_11 ; матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Враховуючи обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, серед яких відноситься до категорії тяжкого злочину, слідчий суддя дійшов висновку, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважав, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Слідчий суддя вважав, що ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо перешкоджання кримінальному провадженню є неконкретизованим та недоведеним.

Слідчий суддя застосував запобіжний захід щодо ОСОБА_7 без визначення розміру застави, з урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 та підозрювана ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримали.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Положення закону, якими керувався слідчий суддя та суд апеляційної інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ці вимоги закону враховані слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом Управління СБ України в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000260 від 10.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 366-2КК України.

18.11.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366-2 КК України.

09.04.2025 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 366-2 КК України.

У клопотанні слідчого наведений зміст та обґрунтування повідомлення ОСОБА_7 про підозру.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 366-2 КК України, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами, на які послався слідчий суддя в обґрунтування оскаржуваного рішення.

На думку колегії суддів, ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 могла вчинити кримінальні правопорушення, а отже, підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду обвинувачення.

Всупереч доводам апелянта, колегія суддів наголошує, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання щодо наявності в діях підозрюваної особи всіх елементів складу конкретного кримінального правопорушення, щодо правильності кваліфікації дій підозрюваного, а також оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Незгода сторони захисту з достатністю цих доказів має бути предметом безпосереднього розгляду кримінального провадження судом.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, які встановлені слідчим суддею.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що висновки слідчого судді в частині обґрунтування ризиків, які виправдовують тримання підозрюваної під вартою, є вмотивованими.

Колегія суддів зазначає, що підозрювана ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, направленого проти законної діяльності РТЦК та СП при проведенні мобілізаційних заходів та беручи до уваги значну суму коштів, яку виявлено в ході обшуку в квартирі, якою користувалась ОСОБА_7 , а також суму коштів, отриману від продажу квартири вже під час досудового розслідування, вказує на наявність більш ніж достатнього матеріального забезпечення останньої.

Зважаючи на особу підозрюваної, яка наразі не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, відсутні будь-які немайнові та майнові стримуючі фактори (за виключенням хворої 84-річної матері, яка потребує догляду). Суворість передбаченого законом покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаного ризику (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також підозрювана ОСОБА_7 може незаконно впливати на іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні, оскільки вони є знайомими між собою та взаємопов`язані одними обставинами вчинення злочину (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Слідчим суддею рішення про необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином вмотивовано.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ані слідчим суддею, ані колегією суддів під час апеляційного розгляду апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи вагомість наявних доказів щодо можливого вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання винуватою, дані про особу ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов правильного висновку, що до підозрюваної слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На переконання колегії суддів, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Щодо доводів апелянта, що підозрювана ОСОБА_7 жодного разу не порушувала покладені обов`язки та не вживала заходів до переховування від органів досудового розслідування та суду, на даний час не обіймає жодної посади, на думку колегії суддів, не зменшують існування встановлених ризиків та не можуть слугувати безумовною підставою для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт.

Окрім того, колегія суддів враховує, що після застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ст. 114-1 КК України. Зазначене є однією із підстав для обрання більш суворого запобіжного заходу.

Щодо застави.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, передбаченого статтею 114-1 КК України.

Колегія суддів зазначає, що слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні, врахувавши обставини кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_7 , зокрема, вчинення кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, направленого проти законної діяльності РТЦК та СП при проведенні мобілізаційних заходів; беручи до уваги значну суму коштів, яку було виявлено в ході обшуку в квартирі, якою користувалась ОСОБА_7 , а також суму коштів, отриману від продажу квартири вже під час досудового розслідування

.

На переконання колегії суддів, застосування застави у даному випадку не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що рішення про не визначення розміру застави є законним, та не суперечить вимогам ч. 4 ст. 183 КПК України.

Ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 3, 409, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 травня 2025 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3