Єдиний унікальний номер 175/5189/25
Провадження №1-кс/175/684/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року селище Слобожанське

Дніпровський районний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 погоджене прокурором Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ, Донецької області, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, по кримінальному провадженню № 0000297, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 березня 2025 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000297 від 07 березня 2025 року відповідає вимогам ст.ст. 177, 184 КПК України.

Документами, які підтверджують надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є підпис підозрюваного про вручення йому зазначених документів.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 будучи особою, яка раніше вчиняла кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2. ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, завідомо знаючи, що операції з наркотичними засобами та психотропними речовинами є незаконними, зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), реалізуючи свій злочинний умисел, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживанню ними» від 15.02.1995, № 62/95-ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, переслідуючи корисливі мотиви, 09.04.2025 року о 14 годині 10 хвилин, перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , реалізував за грошові кошти в сумі 1200 гривень, тобто незаконно, умисно, збув покупцеві оперативної закупки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діяв під контролем правоохоронних органів кристалічну речовину масою 1,6843 г. яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-ону) становить 1,3602 г.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні незаконного зберігання з метою збуту та у незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, будучи особою, яка раніше вчиняла кримінальні правопорушення, передбачені ст. 309, 317 КК України, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

05.05.2025 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ, Донецької області, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого, відносно якого: 25.11.2024 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 1 рік; 25.10.2024 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області спрямовано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001331 від 06.08.2024 за ч. 1 ст. 317 КК України; який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Вина підозрюваного обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду грошових коштів, протоколом огляду оперативного покупця, протоколом проведення контролю за вчиненням злочину, шляхом проведення оперативної закупки, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 висновком судово-хімічної експертизи № СЕ-19/105-25/3555-НЗПРАП від 17.04.2025 року, протоколом проведення обшуку та іншими матеріалами в їх сукупності.

05.05.2025 о «19» год. «17» хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , відповідно до ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України затримано, як особу підозрювану у вчиненні злочину, пов`язаного з незаконним збутом психотропних речовин.

Згідно п. 4, ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Підозрюваний ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України карається позбавленням волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим, до нього відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є одними з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_3 зумовлюється наступними законними підставами: підозрюваний ОСОБА_3 усвідомлюючи тяжкість можливого покарання може переховуватись від органів досудового розслідування. Все це свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_3 особисто знайомий з особою, яка у вказаному кримінальному провадженні виступає в ролі оперативного покупця, у зв`язку з чим незважаючи на змінені анкетні дані вказаної особи, останній, перебуваючи на волі може здійснити спроби впливу на вказану особу з метою зміни показів.

Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_3 є раніше судимою особою, а саме 25.11.2024 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області останнього засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 1 рік, тобто за злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин. Однак, після засудження ОСОБА_3 на шлях виправлення не став, та вчинив новий злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин. За результатами розслідування вказаного кримінального провадження 25.10.2024 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області спрямовано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001331 від 06.08.2024 за ч. 1 ст. 317 КК України.

Однак, після вчинення нового кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин ОСОБА_3 не зробив належних висновків, на шлях виправлення не став та 09.04.2025 року вчинив новий злочин, пов`язаний зі збутом психотропної речовини, в якому на теперішній час підозрюється.

Таким чином, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 , є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні.

Беручи до уваги вищенаведене, застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде достатнім для дотримання ним покладених процесуальних прав та обов`язків на час проведення досудового розслідування та судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання підтримала та просила задовольнити.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати щодо нього цілодобовий домашній арешт.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання, просила обрати щодо ОСОБА_3 більш альтернативний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів дізнання та/або суду;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному проваджені;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої цієї статті підставою запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Слідчий суддя враховує, також практику Європейського суду з прав людини, зокрема сформульовану в рішеннях «Марченко проти України» та «Лабіта проти Італії», згідно з якими тримання під вартою є виправданим у певному випадку, а саме тоді, коли суспільний інтерес, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Аналогічна позиція Європейського суду з прав людини сформована у рішенні від 12.03.2013 «Волосюк проти України», у якому зокрема зазначено, що тяжкість обвинувачення також може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжно заходу тримання під вартою.

Також Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував (рішення у справі «Харченко проти України») на тому, що п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою.

05.05.2025 року письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ, Донецької області, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого, відносно якого: 25.11.2024 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 1 рік; 25.10.2024 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області спрямовано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001331 від 06.08.2024 за ч. 1 ст. 317 КК України; який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

05.05.2025 о «19» год. «17» хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , відповідно до ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України затримано, як особу підозрювану у вчиненні злочину, пов`язаного з незаконним збутом психотропних речовин.

Вина підозрюваного обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду грошових коштів, протоколом огляду оперативного покупця, протоколом проведення контролю за вчиненням злочину, шляхом проведення оперативної закупки, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 висновком судово-хімічної експертизи № СЕ-19/105-25/3555-НЗПРАП від 17.04.2025 року, протоколом проведення обшуку та іншими матеріалами в їх сукупності.

Підозрюваний ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, оскільки санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, що відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, у зв`язку з чим, до нього відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Отже, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно з ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є одними з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_3 зумовлюється наступними законними підставами: підозрюваний ОСОБА_3 усвідомлюючи тяжкість можливого покарання може переховуватись від органів досудового розслідування. Все це свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_3 особисто знайомий з особою, яка у вказаному кримінальному провадженні виступає в ролі оперативного покупця, у зв`язку з чим незважаючи на змінені анкетні дані вказаної особи, останній, перебуваючи на волі може здійснити спроби впливу на вказану особу з метою зміни показів.

Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_3 є раніше судимою особою, а саме 25.11.2024 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області останнього засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 1 рік, тобто за злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин. Однак, після засудження ОСОБА_3 на шлях виправлення не став, та вчинив новий злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин. За результатами розслідування вказаного кримінального провадження 25.10.2024 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області спрямовано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001331 від 06.08.2024 за ч. 1 ст. 317 КК України.

Однак, після вчинення нового кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин ОСОБА_3 не зробив належних висновків, на шлях виправлення не став та 09.04.2025 року вчинив новий злочин, пов`язаний зі збутом психотропної речовини, в якому на теперішній час підозрюється.

Таким чином, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 , є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані нею менш небезпечними ніж кримінальне переслідування.

А отже, слідчий суддя вважає доведеним прокурором та слідчим недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні про обрання підозрюваному ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до закінчення строків досудового розслідування, оскільки вважає, що виникають ризики передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання та домашній арешт у даному випадку є занадто м`якими і вони не будуть сприяти запобіганню вищезазначеним ризикам, з особистою порукою до суду ніхто не звертався.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 182 КПК України розмір застави визначається п. 2 щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи обставини та характер кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, дані про його особу та ризики, розмір застави, який достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на неї обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього, слід визначити в розмірі 242 240 грн., що становить 80 прожиткових мінімумів для працездатної особи.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжних захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважає за необхідне відповідно до ст. 194 ч. 5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

З наведених підстав, клопотання підозрюваного та його захисника щодо обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, не підлягає задоволенню, а доводи на обґрунтування клопотання, не свідчать про відсутність вказаних та встановлених ризиків і не дозволяють застосувати до підозрюваного вказаний запобіжний захід.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає доцільним застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 липня 2025 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-179, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська УВП (№4)» терміном на 60 днів, а саме: з 05 травня 2025 року по 03 липня 2025 року.

Відповідно до ст. 296 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заставу у кримінальному провадженні № 0000297 від 07 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, що відповідає сумі 242 240 гривень.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою внести заставу у визначеному розмірі на депозитний рахунок:

Одержувач платежу: ДКСУ, м. Київ, Код , Код банку отримувача МФО 820172, Рахунок отримувача: UA0017442.

Призначення платежу:

- застава, як міра запобіжного заходу за (ПІБ особи, за яку внесено заставу), постанова (Дніпропетровського районного суду №____ справи, дата постанови), ПІБ особи, яка вносила кошти;

- частка майна по справі №____(номер справи) Дніпропетровського районного суду.

У разі внесення підозрюваним визначеного розміру застави, звільнити підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з під варти та покласти такі обов`язки:

1) за першим викликом з`являтися до слідчого, прокурора чи суду;

2) не відлучатися із м. Краматорськ, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) здати паспорт для виїзду за кордон до районного відділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області.

Підозрюваний звільняється з-під варти у разі внесення застави, визначеної в ухвалі суду.

В задоволенні клопотання підозрюваного та його захисника про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяця з дня внесення застави, однак в межах строку досудового розслідування.

Дата закінчення дії ухвали 03 липня 2025 року.

Вручити копію ухвали підозрюваній негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 ..

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1