ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1215/25 Справа № 202/2609/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 29 травня 2025 року у кримінальному провадженні №000252 від 15.03.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, не працевлаштованого, необдруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 29 травня 2025 року підозрюваному ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 20 липня 2025 року, без визначення розміру застави.

Слідчий суддя прийняв до уваги, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1КК України, а також дійшов висновку доведеність та існування ризиків у виді переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого, з метою надання тих чи інших показань на його користь, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Враховано дані про особу підозрюваного, обставини інкримінованого злочину, який вчинено в стані наркотичного сп`яніння, особою яка позбавлена права керування транспортним засобом, зв`язку з чим з урахуванням положень ст. 183 КПК України не визначено альтернативну заставу.

В апеляції:

- захисник просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог посилається на недоведеність заявлених ризиків, та безпідставне не визначення альтернативного запобіжного заходу.

Зазначає, що ризик переховування є недоведеним оскільки підозрюваний має намір дотримуватись належної процесуальної поведінки у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, окрім того, ОСОБА_6 має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

Вислухавши підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів виходить з наступного.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів справи слідує, що 15 березня 2025 року до ЄРДР за № 000252 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

22 травня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме у порушення правил безпеки дорожнього руху в стані наркотичного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, зважується на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемою до нього від 15.03.2025 року; висновком судово- медичної експертизи трупу від 11.04.2025 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; висновками судової-трасологічної експертизи від 09.05.2025 року та судово-токсилогічної експертизи від 15.04.2025 року; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 зі схемою до нього від 16.04.2025 року; висновком авто-технічної експертизи від 08.05.2025 року.

Розглядаючи питання наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме особа підозрюваного ОСОБА_6 який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти безпеки дорожнього руху та життя особи, за яке передбачено покарання у виді довготривалого позбавлення волі, а тому останній, з метою уникнення можливого призначеного покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, враховується введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Враховується, що досудове розслідування у кримінальному провадженні перебуває на початковому етапі, та органу слідства необхідно провести ще низку слідчих розшукових дій, а тому для забезпечення обов`язкової участі підозрюваного у тих чи інших слідчих діях застосування більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії не є виправданим.

Звертається увага, що ризик впливу на свідків та потерпілого існує також не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Так, підозрюваний перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки останньому відомі їх анкетні дані та місце проживання, а тому враховуючи, що останні надають викривальні покази вказаний ризик є ґрунтовним.

Ствердження захисника щодо нівелювання цього ризику є безпідставними, оскільки слідчі розшукові дії по справі тривають, а тому ризик будь-якою впливу на останніх з метою надання тих чи інших показів на користь підозрюваного також не виключається.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є вагомим, оскільки ОСОБА_6 будучи особою, яка двічі притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП., будучи позбавленим права керування транспортним засобом, на шлях виправлення не став, попереднє рішення суду щодо встановлених відносно нього обмеження у праві керування транспортними засобами не виконав та вчинив інкримінований злочин, допустивши грубе порушення Правил дорожнього руху, внаслідок чого настала смерть потерпілого Вказані дії поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_6 схильний до протиправної поведінки.

При цьому, під час розгляду клопотання, також були враховані положення ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до яких, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, внаслідок якого настала смерть потерпілого.

Таким чином, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, врахувавши особу підозрюваного, а також обставин і характеру інкримінованого злочину, який вчинено особою позбавленою права керування в стані наркотичного сп`яніння, слідчий суддя, в межах своїх дискреційних повноважень, не вважав за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу, що в повній мірі узгоджується із вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України.

Що стосується доводів захисника стосовно того, підозрюваний у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу буде дотримуватись належної процесуальної поведінки, не є переконливими та гуртуються лише на власних припущеннях захисника, оскільки для підозрюваного на час вчинення злочину будь-які обставини не слугували стримуючим фактором в його поведінці, навпаки останній перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння наражав на небезпеку невизначене коло осіб

Крім того, підозрюваний є особою молодого віку, міцних соціальних зв`язків та утриманців не має, не працевлаштований, що свідчить про відсутність соціально-стримуючих важелів, для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Обговорюючи питання про можливість усунення встановлених ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_6 під вартою, колегія суддів, вважає, що встановлені щодо цього підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України є виключно вагомими та на даному етапі кримінального провадження не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж застосування вказаного запобіжного заходу.

З огляду на викладене, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та такою, що не підлягає скасуванню, а тому, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 29 травня 2025 року у кримінальному провадженні №000252 від 15.03.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4