Провадження №11-кп/991/130/25
Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

про відмову у відкритті апеляційного провадження

04 серпня 2025 року м. Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2 , перевіривши матеріали апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 17.07.2025 про продовження строку дії обов`язків обвинуваченому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000547 від 02.11.2023,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2025 до Вищого антикорупційного суду електронною поштою надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_3 (зареєстрована за вх. № 34455/25-Вх) на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 19.07.2025 у кримінальному провадженні № 0000547 від 02.11.2023, якою, крім іншого, було задоволено клопотання прокурора САП ОСОБА_4 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 .

В цей же день матеріали апеляційної скарги надійшли до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з Вищого антикорупційного суду.

Також 31.07.2025 безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду електронно поштою надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_3 (зареєстрована за вх. № ЕП-2082/25-Вх) на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 19.07.2025 у кримінальному провадженні № 0000547 від 02.11.2023, якою, крім іншого, було задоволено клопотання прокурора САП ОСОБА_4 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 .

Водночас, зі змісту обох апеляційних скарг вбачається, що обвинуваченим оскаржується ухвала Вищого антикорупційного суду від 17.07.2025, яку він прохає скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволені клопотання прокурора САП ОСОБА_4 про продовження строку дії обов`язків, покладених на нього. За змістом та формою обидві апеляційні скарги є ідентичні. При цьому у резолютивній частині апеляційних скарг апелянт ставить вимогу про скасування ухвали Вищого антикорупційного суду від 19.07.2025, в той час як по тексту апеляційних скарг стверджує про незаконність ухвали ВАКС від 17.07.2025 та додає в якості додатків до апеляційних скарг ухвалу ВАКС саме від 17.07.2025.

Про оскарження обвинуваченим ОСОБА_3 ухвали Вищого антикорупційного суду саме від 17.07.2025 свідчить можливість ідентифікації оскаржуваного обвинуваченим ОСОБА_3 рішення за змістом, номером судового провадження, що зазначені ним в апеляційних скаргах (№ 1-кп/991/108/24) та які відповідають змісту ухвали ВАКС від 17.07.2025, доданої до апеляційної скарги за вх. № ЕП-2082/25-Вх. А тому суддя-доповідач приходить до висновку, що дві апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_3 від 31.07.2025 подані на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 17.07.2025, якою, окрім іншого, був продовжений строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 .

Перевіривши апеляційні скарги та матеріали провадження, суддя-доповідач дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_3 з огляду на наступне.

Статтею 392 КПК визначений перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Так, частиною 1 вказаної статті передбачено право на апеляційне оскарження судових рішень, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частина 2 ст. 392 КПК встановлює обмеження на апеляційне оскарження ухвал суду першої інстанції, відповідно до якого, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

В той же час, кримінальним процесуальним законом не передбачене право на апеляційне оскарження ухвали суду про продовження строку дії процесуальних обов`язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК. Таке право не передбачено ні положеннями ст. 392 КПК, ні жодною іншою нормою КПК України.

Посилання у апеляційних скаргах на Рішення Конституційного Суду України № 4-р/2019 від 13.06.2019 не є релевантним до обставин даного провадження, оскільки означеним рішенням було визнано неконституційним положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Водночас предметом апеляційних скарг обвинуваченого є ухвала суду в частині продовження строку дії процесуальних обов`язків. При цьому Конституційним Судом України неможливість оскарження такого судового рішення неконституційною ні в наведеному рішенні, ні в інших рішеннях, не визнавалась.

Що стосується вимоги апеляційної скарги щодо надання оцінки ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 05.12.2023 про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу на її відповідність Конституції України, то така вимога у будь-якому випадку не може бути предметом розгляду судом апеляційної інстанції, оскільки такий механізм не передбачений приписами кримінального процесуального законодавства та перебуває поза межами повноважень суду апеляційної інстанції. В даному випадку апелянту слід керуватись положеннями Закону України № 2136-VIII від 13.07.2017 «Про Конституційний Суд».

Згідно із ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи, що обвинуваченим ОСОБА_3 подано апеляційні скарги на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 17.07.2025 в частині оскарження продовження строку процесуальних обов`язків, оскарження яких не передбачене кримінальним процесуальним законодавством, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження за ними.

Керуючись ст. 392, ч.4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 17.07.2025.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя ОСОБА_2