Справа № 570/3378/25
номер провадження 1-кп/570/321/2025
В И Р О К

іменем України

25 серпня 2025 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000302 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ Київської області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, інваліда ІІ групи (поранення, травма, пов`язані із захистом Батьківщини), який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 201-2 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне використання - продаж з метою отримання прибутку товарів (предметів) гуманітарної допомоги, а саме

3 (трьох) автомобілів марок «Mitsubishi Pajero», н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 , ввезених 19.03.2025, 02.05.2025 та 30.05.2025 на територію України у вигляді гуманітарної допомоги, вчинений у значному розмірі, під час воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, який неодноразово продовжувався, та в порушення вимог Закону України «Про гуманітарну допомогу» № 1192-XIV від 22.10.1999, діючи умисно, з корисливих мотивів 03.07.2025, в період часу із 12 год. 30 хв. по 13 год., перебуваючи на території відкритого паркувального майданчику поблизу с. Клевань Рівненського району Рівненської області, територія якого знаходиться між трасою «Н-22» та земельною ділянкою з кадастровим номером :17:021:0001, яка знаходиться в межах географічних координат Гугл Мапс «50.729434, 26.046007» - «50.728923, 26.045678» - «50.728786, 26.048222» - «50.728369, 26.047884», незаконно продав ОСОБА_6 , 3 (три) автомобілі, а саме:

-автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ринковою ціною 281 027,33 гривень, за грошові кошти в розмірі 6 200 доларів США (що в перерахунку на гривні за курсом НБУ становить 259 231,92 гривень);

-автомобіль марки «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , ринковою ціною 129 514,06 гривень, за грошові кошти в розмірі 4 000 доларів США (що в перерахунку на гривні за курсом НБУ становить 167 246,4 гривень);

-автомобіль марки «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 , ринковою ціною 211 745,99 гривень, за грошові кошти в розмірі 3 900 доларів США (що в перерахунку на гривні за курсом НБУ становить 163 065,24 гривень),

що в загальному розмірі становить 589 543,56 гривень, та загальною ринковою ціною 622 287,38 гривень, які відповідно до Декларацій про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, 19.03.2025, 02.05.2025 та 30.05.2025 ввезені на територію України у вигляді гуманітарної допомоги, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 953 від 05.09.2023 «Деякі питання пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану».

11 липня 2025 року між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості.

Суд, вивчивши обвинувальний акт, переконавшись у добровільності укладення угоди, вважає, що укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки: умови угоди не суперечать вимогам КПК України та іншим Законам; слідчими органами правильно дана правова кваліфікація дій обвинуваченого; умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгодженні сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Таким чином, дії ОСОБА_5 , які полягали в незаконному використанні - продажі товарів (предметів) гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, вчиненому у значному розмірі, під час воєнного стану, вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 201-2 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений, якому зрозумілі права та наслідки укладення угоди, безумовно та беззастережно пояснив про повне визнання вини та всіх фактичних обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 3 ст. 201-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років із позбавленням права обіймати посади та займатись діяльністю, пов`язаною із обігом, використанням і розпорядженням гуманітарною допомогою, строком на 1 рік. та з конфіскації майна. Питання щодо конфіскації майна вирішити відповідно до вимог ст. 77 КК України.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 буде звільнено від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку і покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Судом перевірено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченого судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання. Визначене сторонами покарання відповідає принципам призначення покарання та вимогам Закону.

За положеннями ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 65 КК України суд призначає покарання, зокрема враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Даних про обставини, що негативно характеризують обвинуваченого матеріали справи не містять. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню кримінального правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 .

Питання про судові витрати, що підтверджені документально, слід вирішити відповідно до ст. 124 КПК України, питання про долю речових доказів - на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11 липня 2025 року, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років із позбавленням права обіймати посади та займатись діяльністю, пов`язаною із обігом, використанням і розпорядженням гуманітарною допомогою, строком на 1 рік без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_5 звільнити з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 4 457 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 07 липня 2025 року.

Речові докази по справі - мобільний телефон "Tecno Spark" IMEI 1 НОМЕР_7 , IMEI 2 НОМЕР_8 з сім-карткою з номером НОМЕР_9 повернути ОСОБА_5 , імітаційні грошові кошти в загальній сумі 14700 доларів США, банкнотами номіналом по 100 доларів, серії КВ41565107F - знищити.

У відповідності до ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до речових доказів - майна, яке є предметом кримінального правопорушення - автомобілів, на які 07.07.2025 слідчим суддею Рівненського міського суду Рівненської області накладено арешт.

Відповідно до вимог ст. 96-2 КК України:

- автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , передати на потреби Збройних Сил України для військової частини НОМЕР_10 ;

- автомобіль марки «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 передати на потреби Збройних Сил України для військової частини НОМЕР_11 ;

- автомобіль марки «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 передати на потреби Збройних Сил України для військової частини НОМЕР_10 .

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.4 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1