У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 р. м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Солом`янського районного суду м. Києва, клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000222, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2024 року, за підозрою громадян України ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2025 року до суду надійшло клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000222, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2024 року, за підозрою громадян України ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

16 квітня 2025 року (на підставі протоколу автоматизованого визначення слідчого судді) клопотання та додані до нього документи були передані в провадження слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000222 від 23.05.2024 за підозрою громадян України ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що громадяни України ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, у період з червня 2024 року по квітень 2025 року організували схему ухилення від військового призову в період дії військового станудля громадянина України ОСОБА_8 , шляхом фіктивного працевлаштування останнього з подальшим наданням бронювання від мобілізації в ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР» (, м. Харків, вул. Велика Панасівська, буд. 67, приміщення 1-5), яке має статус критично важливого підприємства для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Відповідно до матеріалів досудового розслідування, допомога в ухиленні від військового призову в період дії військового станудля громадянина України ОСОБА_8 була організована наступним чином. Наприкінці травня - на початку червня 2024 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що може допомогти останньому в ухиленні від військового призову в період дії військового стану шляхом сприяння у отриманні ОСОБА_8 негативного висновку військово-лікарської комісії з подальшим зняттям з військового обліку за станом здоров`я за грошову винагороду у розмірі 35 000 доларів США, частина з якої, зі слів ОСОБА_4 , буде використана ним для оплати послуг інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, залучених до даної протиправної схеми. Так, 04.06.2024 приблизно в обідній час, ОСОБА_8 , за попередньою домовленістю із ОСОБА_4 прибув до місця зустрічі поряд зі входом до «Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» у м. Києві, де передав ОСОБА_4 флеш-носій з копіями особистих документів. В подальшому, 07.06.2024 близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_8 , за попередньою домовленістю із ОСОБА_4 , прибув до місця зустрічі за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 12. В ході даної зустрічі, ОСОБА_8 особисто передав ОСОБА_4 як завдаток за послугу з організації ухилення від мобілізації грошові кошти у розмірі 4900 доларів США. Надалі, приблизно в березні 2025 року, ОСОБА_4 , не виконавши попередні домовленості щодо зняття з військового обліку за станом здоров`я ОСОБА_8 , вирішив організувати ухилення від військового призову в період дії військового станудля ОСОБА_8 шляхом фіктивного працевлаштування останнього з подальшим наданням бронювання від мобілізації на підприємство, яке має статус критично важливого підприємства для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Для реалізації вказаного злочинного умислу, ОСОБА_4 залучив до даної злочинної схеми громадянина України ОСОБА_7 , який 13.03.2025 в ході особистої зустрічі з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 повідомив останньому, що організує йому фіктивне працевлаштування з подальшим наданням бронювання від мобілізації, з умовою повернення ОСОБА_8 нарахованої в майбутньому заробітної плати разом з податками ОСОБА_7 у розмірі приблизно 24 000 гривень кожного місяця. В подальшому, на виконання злочинного умислу, спрямованого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, ОСОБА_7 організував фіктивне працевлаштування ОСОБА_9 з подальшим наданням бронювання від мобілізації в ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР» (). Відповідно до Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», ОСОБА_8 працевлаштований в ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР» () та має бронювання від військового призову в період дії військового стануу період з 29.03.2025 по 31.12.2025. Надалі, 14.04.2025, за попередньою домовленістю із ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 прибув до місця зустрічі за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 9-11. В ході даної зустрічі, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що остаточна сума, яку ще має передати йому ОСОБА_8 за своє фіктивне працевлаштування в ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР» () та отримання бронювання від мобілізації, складає 6500 доларів США. 15.04.2025, за попередньою домовленістю ОСОБА_8 , ОСОБА_4 прибув до місця зустрічі за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 9-11, де отримав від ОСОБА_8 решту грошової суми у розмірі 6500 доларів США. Таким чином, громадянин України ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб, вчинив перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України. У подальшому, 15.04.2025 ОСОБА_4 затримано на підставі ст. 208 КПК України та в цей же день, встановивши наявність достатніх доказів, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України. Так, у ході затримання та особистого обшуку виявлено та вилучено наступні речі: предмети, зовні схожі на грошові кошти у сумі 4500 доларів США; імітаційний засіб у вигляді аркушів паперу зовні схожих на купюри номіналом 100 доларів США у кількості 65 шт.; мобільний телефон Redmi 13C, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім картами з номерами мобільних операторів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; мобільний телефон iPhone 7 s/n НОМЕР_5 , з сім-картою мобільного оператора НОМЕР_6 . Вказані речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, в зв`язку з тим, що вони зберегли на собі сліди злочину та можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, які досліджуються під час кримінального провадження. Так, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Враховуючи вищевикладене, просив винести ухвалу про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000222, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , та вилучено в ході його затримання та особистого обшуку 15.04.2025 року, а саме: предмети, зовні схожі на грошові кошти у сумі 4500 доларів США; імітаційний засіб у вигляді аркушів паперу зовні схожих на купюри номіналом 100 доларів США у кількості 65 шт.; мобільний телефон Redmi 13C, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім картами з номерами мобільних операторів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; мобільний телефон iPhone 7 s/n НОМЕР_5 , з сім-картою мобільного оператора НОМЕР_6 .

В судове засідання слідчий з`явився, клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав, які в ньому викладені. Також зазначив, що огляд вилучених речей наразі ще не проведено.

Захисник в судове засідання з`явилась, вказала, що з приводу накладення арешту на імітаційні засоби та мобільні телефони не заперечує якщо це необхідно для досягнення завдань кримінального провадження. З приводу накладення арешту на грошові кошти в сумі 4500 доларів США заперечує, оскільки вони не відповідають ознакам передбаченим ст. 98 КПК України.

Також, надала до матеріалів письмові заперечення, які обґрунтовані наступним. Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000222 від 23.05.2024 за підозрою громадян України ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України. Під час здійснення досудового розслідування отримано відомості щодо причетності до вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, у період з червня 2024р. по квітень 2025р. організували схему ухилення від військового призову в період дії військового стану для громадянина України ОСОБА_8 , шляхом фіктивного працевлаштування останнього з подальшим наданням бронювання від мобілізації в період дії військового стану з 29.03.2025 по 31.12.2025 в ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР» (), яке має статус критично важливого підприємства для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. За даними досудового розслідування ОСОБА_4 первісно наприкінці травня - на початку червня 2024р. пообіцяв допомогти ОСОБА_8 в отриманні негативного висновку військово-лікарської комісії з подальшим зняттям з військового обліку за станом здоров`я, отримавши від останнього за свої послуги 07.06.2024р. грошову винагороду у розмірі 4900 доларів США. Передача зазначеної суми грошових коштів зафіксована органом досудового розслідування відповідними процесуальними документами, що додані до клопотання (як то - протокол огляду та ідентифікації грошових коштів від 07.06.2024р., відповідно до даних якого ОСОБА_8 вручено грошові кошти у розмірі 5000 доларів США номіналом по 100 доларів США, в якому містяться серія та номери всіх вручених банкнот, протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) контроль за вчиненням злочину від 10.06.2024р., протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою від 07.03.2025,) 15.04.2025р. за попередньою домовленістю із ОСОБА_7 . ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_8 в місці зустрічі за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 9-11 за фіктивне бронювання від мобілізації останнього грошову суму в розмірі 6500 доларів США. Передача зазначеної суми грошових коштів (імітаційних засобів у вигляді аркушів паперу, зовні схожих на купюри номіналом 100 доларів США у кількості 65 шт) зафіксована органом досудового розслідування відповідними процесуальними документами, що додані до клопотання (як то - протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та її обшуку від 15.04.2015р., протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 14.03.2025) 15.04.2025р. о 14.51 годин ОСОБА_4 затримано на підставі ст. 208 КПК України, в ході проведення особистого обшуку якого останнім добровільно видано та слідчим вилучено наступні речі: предмети, зовні схожі на грошові кошти у сумі 4500 доларів США; імітаційний засіб у вигляді аркушів паперу зовні схожих на купюри номіналом 100 доларів США у кількості 65 шт.; мобільний телефон Redmi 13С, ІМ: НОМЕР_1 , IMEL2: НОМЕР_2 , з сім- картами з номерами мобільних операторів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; мобільний телефон iPhone 7 s/n НОМЕР_5 , з сім-картою мобільного оператора НОМЕР_6 . 15.04.2025р. постановою слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 перелічені речі, зокрема серед яких грошові кошти в розмірі 4500,00 доларів США, вилучені в ході затримання ОСОБА_4 та проведення його особистого обшуку, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000222 від 23.05.2024. 15.04.2025р. ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України. 16.04.2025р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 13.06.2025р., із одночасним визначенням розміру застави у сумі 605600,00 гри, яка сплачена 17.04.2025р. 16.04.2025р. слідчим в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 за погодженням прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подано до Солом`янського районного суду міста Києва клопотання про арешт вилученого у ОСОБА_4 в ході його затримання та особистого обшуку 15.04.2025р. переліченого майна, яке належить останньому на праві власності. Оцінюючи клопотання про арешт майна, в якому підставами для арешту майна є збереження речових доказів, сторона захисту не вбачає, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на грошові кошти в розмірі 4500 доларів США, які зазначені в клопотанні як предмети, зовні схожі на грошові кошти в сумі 4500 доларів США, що визнані слідчим речовими доказами, з урахуванням досліджених матеріалів судового провадження, а також з`ясованих обставин, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна, є обгрунтованими, та вважає, що вказаних доводів недостатньо для

підтвердження наявності підстав, передбачених ст. 167 КПК України для накладення арешту на майно (зокрема, ці грошові кошти підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, або одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них). Зокрема, посилаючись у клопотанні, що грошові кошти у розмірі 4500 доларів США, вилучені в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 в процесі його затримання, як особи, підозрюваної у вчинення злочину, є речовим доказом та відповідають критеріям майна, на яке може бути накладено арешт, визначений ст. 170 КПК України, слідчий, прокурор повинні були зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку. В той же час, в судовому засіданні стороною обвинувачення не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України. Більш того, в клопотанні не конкретизовано, з якою метою необхідно накласти арешт та для запобігання яких конкретно ризиківу кримінальному провадженні. Більше того, за матеріалами клопотання чітко встановлено, що вилучені 15.04.2025р. у ОСОБА_4 (протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, та її обшуку - а.с. 16-21) грошові кошти у розмірі 4500 доларів США за серією і номерами банківських банкнот при співставленні їх з серіями і номерами банківських банкнот, які нібито були передані 07.06.2024р. ОСОБА_4 особою, яка погодилась співпрацювати з правоохоронним органом для викриття злочину, ОСОБА_8 (протокол огляду і ідентифікації грошових коштів від 07.06.2024р. - а.с. 29 - 44, протокол огляду за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину - а.с. 45-46), жодного відношення не маютьдо розслідуваних кримінальних правопорушень, що інкриміновані як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_7 . Крім того, за версією слідства ОСОБА_4 07.06.2024р. отримав від ОСОБА_11 грошові кошти в розмірі 4900 доларів США банкнотами номіналом 100 доларів США, тоді як у ОСОБА_4 при його затриманні 15.04.2025р. вилучені грошові кошти в розмірі 4500 доларів США банкнотами номіналом 100 доларів США у кількості 39 шт., та номіналом 50 доларів США у кількості 12 шт., серійні номери яких в матеріалах кримінального провадження про проведенні НСРД, слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_4 взагалі не фігурують. А відтак сторона захисту вважає, що у даному кримінальному провадженні орган досудового розслідування не довів необхідності в накладенні арешту на майно у вигляді грошових коштів у розмірі 4500 доларів США, які вилучені у ОСОБА_4 15.04.2025р. (а.с. 16-21) і які орган досудового розслідування свідомо зазначаєв протоколі слідчої дії від 15.04.2025р. та в постанові про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження від 15.04.2025р. (а.с. 117-118) як предмети, зовні схожі на грошові кошти в сумі 4500 доларів США, оскільки ці грошові кошти не були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди, не містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не були об`єктом кримінально протиправних дій, ці гроші не набуті кримінально протиправним шляхом, та не мають жодного суттєвого значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні. У даному клопотанні міститься тільки посилення на існування постанови про визнання вилучених грошових коштів речовими доказами, однак щодо існування необхідності накладення арешту на майно з метою саме забезпечення речових доказів клопотання не містить. Більш того, посилання на будь-яку іншу мету, передбачену ст. 170 КПК України, що обумовлює необхідність накладення арешту, вказане клопотання також не містить. Одночасно органом досудового розслідування не доведено необхідність застосування арешту майна, зокрема грошових коштів у розмірі 4500 доларів США, з метою конфіскації майна як виду покарання або спеціальної конфіскації, оскільки інкриміноване підозрюваному ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, не передбачає за санкцією статті як вид покарання обов`язкову або альтернативну конфіскацію майна, або спеціальну конфіскацію відповідно до вимог ст. ст. 59, 96-1 - 96-2 КК України. Крім того, матеріалами клопотання та даними щодо обставин інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення не доведено наявність заподіяння матеріальної шкоди внаслідок кримінального правопорушення та цивільний позов за матеріалами кримінального провадження відсутній. Щодо походження вилучених у ОСОБА_4 грошових коштів у розмірі 4500 доларів США, на які орган досудового розслідування подав клопотання про їх арешт як предмети, які зовні схожі на грошові кошти в сумі 4500 доларів США, зазначає наступне. ОСОБА_4 має постійне місце роботи, з 25.08.2009р. є пенсіонером за вислугою років як співробітник Головного управління СБУ у м. Києві та Київській області, постійно проживає за зазначеною адресою з дружиною ОСОБА_12 , сім`я яких має стабільний щомісячний дохід, та з огляду на представлені стороною захисту документи на підтвердження матеріального стану сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , фінансово спроможні зберігати грошові кошти (національну та іноземну валюту) як в банківських установах, так і вдома. Стороною захисту проаналізовано фінансовий стан як ОСОБА_4 так і його дружини в ретроспективі. Так, ОСОБА_4 отримав дохід у вигляді заробітної плати та пенсії відповідно за 2020 рік - у розмірі 83 000 грн. та 118 511,40 грн, 2021 рік - 78 000 грн. та 130511,40 грн., 2022 рік - 200 419 грн. та 156337,70 грн., 2023 рік - 234 729 грн. та 174 102,96 грн., 2024 рік - 475 540 грн. та 187 258,76 грн., 3 місяці 2025 року - 120 870 грн та 66 096,64 грн. ОСОБА_13 за основним місцем своєї роботи отримала сумарний дохід у 2020р. - 875 616 грн., 2021р. - 1077 504 грн., 2022р. - 1090 602 грн., 2023р. - 1114215 грн., 2024р. - 1788 379 грн., за 3 міс 2025р. - 243 498,08 грн. Подружжя ОСОБА_10 зберігають в банківських установах відповідні суми грошових коштів як в національній так і в іноземній валюті, зокрема за даними щорічної декларації про доходи особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_13 за 2024р.-загальна сума грошових коштів, що зберігаються в банківських установах на звітний період, становить у ОСОБА_4 - 23 000 доларів США, 4 400 євро, 7 052 грн, у ОСОБА_12 - 94 000 доларів США, 10 090 євро, та ці кошти не є набутими саме в 2024р., оскільки за даними представлених стороною захисту доказів та аналізом наявних у загальному вільному доступі щорічних декларацій про доходи особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_13 за попередні роки декларувала грошові кошти, розміщені нею та її чоловіком в банківських установах, в ретроспективі їх збільшення. Також стороною захисту надано фінансові чеки про зняття готівкових грошових коштів з банківських рахунків в іноземній валюті подружжям ОСОБА_10 в період 2023р. Зазначила, що наявність у ОСОБА_4 при собі 15.04.2025р. грошових коштів у розмірі 4500 доларів США, які були вилучені при його особистому обшуку, була пов`язана із необхідністю їх конвертування в національну валюту з метою подальшої оплати планового оперативного лікування при його госпіталізації до нейрохірургічного відділення з діагнозом: секвестрована грижа міжхребцевого диска L4- L5, правобічної люмбоішалгії, що підтверджено записами лікаря-нейрохірурга Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» від 07.02.2025 та 10.02.2025р.р. З огляду на викладене, зазначені в клопотанні доводи та підстави, з яких орган досудового розслідування просить накласти арешт на майно - грошові кошти в розмірі 4500 доларів США, які зазначені як предмети, зовні схожі на грошові кошти в сумі 4500 доларів США, на її думку не знайшли свого підтвердження і не є визначеними законом підставами для їх арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судове засідання з`явився, позицію свого захисника підтримав. Вказав, що вилучені у нього грошові кошти при затримання були видані ним добровільно, він мав намір конвертувати їх в національну валюту, оскільки йому були потрібні кошти на операцію, яка за його діагнозом коштує на цей час приблизно 150 000 - 200 000 грн. Також, зазначив, що до цього ці кошти зберігалися в банківській установі.

Вислухавши учасників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000222, 23.05.2024 року до ЄРДР внесено кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 114-1 КК України, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: за фактом вимагання громадянином ОСОБА_14 неправомірної вигоди від громадянина ОСОБА_15 за вплив на прийняття рішення невстановленою особою, яка уповноважена на виконання функцій держави. В ході досудового розслідування заявником надані докази щодо причетності до вчинення вказаного правопорушення наступних осіб, а саме ОСОБА_14 та ОСОБА_16 ; повідомлено про підозру ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (а.с. 5 - 6).

Відповідно до Повідомлення про підозру від 15 квітня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про те, що він підозрюється у перешкоджанні законній діяльності Збройним Силам України та інших військових формувань в особливий період, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України (а.с. 11 - 15).

Як вбачається з Протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та її обшуку від 15 квітня 2025 року, при затримання ОСОБА_4 та особистого обшуку виявлено та вилучено наступні речі: предмети, зовні схожі на грошові кошти у сумі 4500 доларів США; імітаційний засіб у вигляді аркушів паперу зовні схожих на купюри номіналом 100 доларів США у кількості 65 шт.; мобільний телефон Redmi 13C, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім картами з номерами мобільних операторів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; мобільний телефон iPhone 7 s/n НОМЕР_5 , з сім-картою мобільного оператора НОМЕР_6 (а.с. 16 - 21).

Слідчим суддею також досліджено додані до клопотання Протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії відеоконтроль особи від 06.06.2024 року, від 10.06.2025 року, від 13.08.2025 року (а.с. 22 - 28, 47 - 52, 53 - 60), Протокол огляду та ідентифікації грошових коштів від 07.06.2024 року (а.с. 29 - 44), Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину від 10.06.2024 року (а.с. 45 - 46), Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою від 07.03.2025 року (а.с. 61 - 64), Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 14.03.2025 року (а.с. 65 - 89), Протоколи допиту свідка ОСОБА_8 від 18.07.2024 року, від 20.09.2024 року, від 07.10.2024 року, від 15.04.2025 року (а.с. 90 - 113), Протокол пред`ялення особи для впізнання за фотознімками від 15.04.2025 року (а.с. 114 - 116).

Постановою про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження від 15 квітня 2025 року, предмети, зовні схожі на грошові кошти у сумі 4500 доларів США; імітаційний засіб у вигляді аркушів паперу зовні схожих на купюри номіналом 100 доларів США у кількості 65 шт.; мобільний телефон Redmi 13C, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім картами з номерами мобільних операторів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; мобільний телефон iPhone 7 s/n НОМЕР_5 , з сім-картою мобільного оператора НОМЕР_6 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчим суддею було встановлено, що до клопотання додані копії документів, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до ч. ч. 1 - 2 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298 - 2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Згідно до ч. ч. 1 -2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 статті 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання та доданих до нього документів вбачається що майно, яке було вилучено при затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та її обшуку 15 квітня 2025 року ( ОСОБА_4 ) а саме: предмети, зовні схожі на грошові кошти у сумі 4500 доларів США; імітаційний засіб у вигляді аркушів паперу зовні схожих на купюри номіналом 100 доларів США у кількості 65 шт.; мобільний телефон Redmi 13C, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім картами з номерами мобільних операторів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; мобільний телефон iPhone 7 s/n НОМЕР_5 , з сім-картою мобільного оператора НОМЕР_6 , визначено речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000222, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2024 року, за підозрою громадян України ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що слідчий звернувся до слідчого судді у строки, встановлені ч. 5 ст. 171 КПК України, доказів які б спростовували зазначене матеріали справи не містять.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ч. 2 ст. 170 КПК України, для часткового задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів.

Слідчим суддею було також досліджено надані захистом до матеріалів справи пенсійне посвідчення ОСОБА_4 , Накази ТОВ «БМ Конструкція», Характеристику ОСОБА_4 , Витяг з наказу Міністерства оборони України, Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела / суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору ОСОБА_4 за 2021 - 2025 роки, ОСОБА_12 за 2020 - 2025 роки, Довідки про доходи Головного управління ПФУ в м. Києві щодо отримання ОСОБА_4 пенсії за 2020 - 2025 роки, роздруківку с сайту НАЗК декларації ОСОБА_12 за 2023 - 2024 роки, роздруківки з сайту Опендатабот щодо доходів ОСОБА_12 , платіжні інструкції, квитанції довідки / виписки за договорами вклад «Стандарт» ОСОБА_4 та ОСОБА_12 у Приватбанк.

Як вбачається з досліджених документів, ОСОБА_4 та ОСОБА_12 протягом останніх п`яти років отримували дохід, мали вклади у банківських установах, грошові кошти (як у готівковій формі, так і розміщені у банківських установах) відображені в декларації ОСОБА_12 , яку вона подає як державний службовець.

Крім того, з наданих доказів вбачається, що 28.04.2025 року ОСОБА_4 були отримані з банківської установи Привабанк грошові кошти в сумі 2 670,04 доларів США та 2 670,04 доларів США, ОСОБА_12 було отримано 28.04.2025 року - 1 335,02 доларів США, 2 670,04 доларів США, 2 670,04 доларів США, 3 240,00 доларів США.

Також, слідчим суддею досліджено запис до лікаря - нейрохірурга та рентгенологічне дослідження ОСОБА_4 , які підтверджують його твердження щодо наявності відповідного діагнозу та потребування оперативного лікування.

Слідчий суддя також зважає на те, що серії та номери вилучених грошових купюр не співпадають з серіями та номерами купюр - заздалегідь ідентифікованих засобів, які були використані під час контролю за вчиненням злочину.

Таким чином, будь - яких доказів на підтвердження того, що вилучені грошові кошти в сумі 4 500 доларів США відповідають ознакам, вказаним у ст. 98 КПК України, станом на момент розгляду клопотання слідчому судді не надано.

З врахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання у частині накладення арешту на 4500 доларів США, задоволенню не підлягає.

При цьому, з врахуванням доказів, доданих слідчим до клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає, що клопотання щодо накладення арешту на вилучене майно: імітаційний засіб у вигляді аркушів паперу зовні схожих на купюри номіналом 100 доларів США у кількості 65 шт.; мобільний телефон Redmi 13C, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім картами з номерами мобільних операторів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; мобільний телефон iPhone 7 s/n НОМЕР_5 , з сім-картою мобільного оператора НОМЕР_6 , є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ч. 2 ст. 170 КПК України, для часткового задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на зазначене вище майно з метою збереження речових доказів.

Тож, клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000222, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2024 року, за підозрою громадян України ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, та додані до нього матеріали,містять у собі підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт частини вилученого майна, яке конкретизовано, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України.

Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням введеного в Україні воєнного стану, принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження щодо вищезазначеного майна може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні слідого, що визнано речовим доказом, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та зашкодити інтересам держави.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170 - 175, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотанняслідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000222, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2024 року, за підозрою громадян України ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, - задовольнити частково.

Накласти арешт (з забороною користування та розпорядження) на майно, яке було вилучено при затриманні та особистому обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- імітаційний засіб у вигляді аркушів паперу зовні схожих на купюри номіналом 100 доларів США у кількості 65 шт.;

- мобільний телефон Redmi 13C, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім картами з номерами мобільних операторів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон iPhone 7 s/n НОМЕР_5 , з сім-картою мобільного оператора НОМЕР_6 .

В задоволенні іншої частини вимог клопотання, - відмовити.

Предмети, зовні схожі на грошові кошти у сумі 4500 доларів США - негайно повернути власнику - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, підозрюваному, захиснику. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1