Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1721/25

Номер провадження: 1-кс/511/615/25

02.06.2025 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 , (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, в режимі відеоконференцзв"язку скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

Зміст заявленого клопотання.

До Роздільнянського районного суду Одеської області засобами поштового зв`язку надійшла вказана скарга, згідно якої ОСОБА_3 просить зобов"язати уповноважених осіб Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області внести відомості до ЄРДР по поданій нею заяві від 14.05.2025 року, яка направлена нею на адресу Роздільнянського РВП 22.05.2025 року засобами поштового зв"язку про кримінальне правопорушення за ст.ст.366 КК України, вчинене громадянкою ОСОБА_4 .

Дана скарга обгрунтована тим, що їй відомо обставини вчинення кримінального правопорушення громадянкою ОСОБА_4 в серпні 2016 року при продажу нею квартири в місті Одесі по підробленому паспорту, про що нею була отримана достовірна інформація, і так як вона вважає цей злочин суспільно небезпечним, вона повідомила про це Роздільнянський РВП ГУНП в Одеській області в заяві від 14.05.2025 року та просила внести відповідні відомості за ст.366 КК України до ЄРДР. Однак, до цього часу відомості за її заявою не внесені в ЄРДР , досудове розслідування не розпочато .

Вважає, що приписи ст.214 КПК України передбачають обов`язкове внесення до ЄРДР заяв, повідомлень про вчинене кримінальне правопорушення та необхідність розпочати розслідування протягом 24 годин після подання заяви.

Позиція учасників справи.

ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити з обставин, викладених у скарзі.

Представник Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області в судове засідання викликався належним чином, однак не прибув. На запит суду щодо розгляду заяви ОСОБА_3 надійшли матеріали ЄО Роздільнянського РВП ГУНП України в Одеської області за №6522 від 21.05.2025 року з довідкою про результати розгляду заяви ОСОБА_3 .

Стаття 26 КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Диспозиція частини третьої статті 306 КПК України визначає, що відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, а тому суд вважає за можливе провести розгляд скарги за даною явкою.

Нормативно-правове обгрунтування та висновки слідчого судді за результатами розгляду скарги.

Суд, ознайомишись зі змістом заяви ОСОБА_3 про вчинення злочину, ознайомившись з матеріалами перевірки Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, прийшов до висновку, що в задоволенні скарги належить відмовити з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Судом встановлено, що 14 травня 2025 року засобами поштового зв"язку ОСОБА_3 подала до Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області заяву про внесення відомостей про кримінальне правопорушення, яка надійшла до Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області 21.05.2025 року.

Із змісту заяви встановлено, що дана заява стосується вчинення кримінального правопорушення за ст.366 КК України громадянкою ОСОБА_4 , яка в серпні 2016 року при продажу квартири в місті Одесі надала нотаріусу підробний паспорт громадянки України на своє ім"я і уклала угоду щодо продажу квартири за допомогою рієлтора агенства "Атлант" ОСОБА_5 . Про вчинення даного злочину їй стало відомо із достовірних джерел, вважає даний злочин суспільно небезпечним.

Згідно матеріалів наданих на запит суду щодо результатів розгляду заяви ОСОБА_3 , вбачається, що вказана заява була зареєстрована у Роздільнянському РВП ГУНП в Одеській області за номерами ЄО №6522 від 21.05.2025 року, ( а не 22.05.2025 року, як зазначено в скарзі) для проведення відповідної перевірки, відтак вимоги ст.214 КПК України Роздільнянським РВП ГУНП України в Одеській області дотримано і заява зареєстрована належними чином.

За вказаним ЄО №6522 від 21.05.2025 року була проведена перевірка та по результатам перевірки встановлено , що вищевказаний факт не знайшов свого підтвердження і відомості в ЄРДР за заявою ОСОБА_3 не внесено, що підтверджено наявною у матеріалах перевірки довідкою від 26.05.2025 року.

Перевіряючи доводи скарги у цій частині суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України та пункту 2 розділу I глави 2 Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у пункті 36 постанови у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відтак в ст. 214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, однак виходячи з змісту ч. 5 ст. 214 КПК України, зміст таких відомостей має бути підданий оцінці. Повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленнях потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Тобто, підставою внесення до ЄРДР та початку досудового розслідування можуть слугувати не будь-які заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, у яких зазначені фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, що є гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу, оскільки безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

Відповідно до довідки про результати розгляду матеріалів за зверненням ОСОБА_3 , наявної в матеріалах ЄО №6522, під час перевірки заяви ОСОБА_3 було встановлено, що гр. ОСОБА_3 пояснила в своему звернені, що гр. ОСОБА_6 багато років потому при продажі квартири в м. Одеса, надала підроблений паспорт громадянки України. При відібранні пояснень по даній заяві у гр. ОСОБА_7 вона пояснила, що знаходиться на протязі багатьох років в неприємних стосунках з гр. ОСОБА_3 за шахрайські дії останньої, які розглядадються у суді. Також гр. ОСОБА_6 зазначила, що викладене в повідомлені гр. ОСОБА_3 не відповідає дійсності. В зв"язку з чим уповноважена особа прийшла до висновку, що викладений ОСОБА_3 факт не знайшов свого підтвердження, перевірку закінчено і відомості по заяві ОСОБА_3 до реєстру не внесено.

Ознайомившись зі змістом поданої заяви ОСОБА_3 від 14.05.2025 року та матеріалами перевірки Роздільнянського РВП ГУНВ в Одеській області , суд також прийшов до висновку, що заява ОСОБА_3 від 14.05.2025 року та доводи заявниці щодо підроблення документів, укладення угод по підробленими документам гр. ОСОБА_4 не містить відомостей про конкретні обставини вчинення, як вважає заявник вказаного кримінального правопорушення, не містять конкретних обставин справи, які підлягають дослідженню та не містять ознак кримінального правопорушення, а її особисте ставлення до ОСОБА_4 , яку вона вважає супільно небезпечною, що не створює складу злочину та відповідно не може бути внесено до ЄРДР, як відомості про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР. Даним вимогам скарга ОСОБА_3 не відповідає.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі вище викладеного слідчий суддя прийшов до висновку про відмову з задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Керуючись статтями 214, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 14.05.2025 року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1