ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3503/25 Номер провадження 11-сс/814/311/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 березня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000316, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, частково задоволено клопотання слідчої СВ Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та застосовано щодо підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берестин, Харківської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 11.05.2025.

Строк тримання під вартою встановлено рахувати з 14.17 год. 13.03.2025.

Визначено заставу у 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 121 120 гривень.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував, що у ході судового розгляду знайшло підтвердження наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, крім того, місцем фактичного проживанням підозрюваного ОСОБА_7 є інша область, а саме Харківська область, м. Берестин, тому у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 захисник в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що під час судового засідання при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_7 пояснив, що повністю визнає вину в інкримінованому йому правопорушенні, щиро кається і готовий дати повні і достовірні показання щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення та ролі кожного із співучасників у його вчиненні. При цьому він зазначив, що змушений був приєднатися до інших співучасників під фізичним та психологічним тиском з боку ОСОБА_10 , якому був винен 40 000 гривень, оскільки програв ці гроші в казино, позичив цю суму в нього і на його вимогу, таким чином відпрацьовував позичені кошти.

Також вказує, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання разом зі своєю матір`ю, його батько з ними не проживає і будь-якої участі у житті їхньої родини не бере. Зазначає, що на даний час мати страждає на серцево-судинні захворювання, у зв`язку з чим навіть не змогла прибути до м. Полтави для побачення з сином та надання показань слідчому для підтвердження тиску на нього з боку ОСОБА_10 .

Зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги, що підозрюваний раніше не судимий, до цього від слідства та суду не переховувався і таких фактів ні слідчим, ні прокурором в судовому засіданні наведено не було. Тобто, можливість ухилення підозрюваного від слідства і суду є лише теоретичною.

Вважає, що цілодобовий домашній арешт міг би цілком запобігти наявним ризикам, не вдаючись до надмірно жорстокого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказує, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, щиро кається у вчиненому кримінальному правопорушенні і має намір сприяти органу досудового розслідування у встановленні об`єктивних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а жоден ризик, передбачений ст. 177 КПК України, не доведений.

Позиції інших учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу подану в інтересах останнього та просили задовольнити з підстав у ній наведених. Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційних вимог, вказав на законність та обгрунтованість ухвали слідчого судді.

Мотиви суду.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Як вбачається із клопотання слідчого, у провадженні Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000316 від 13.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але у період до 13.03.2025, у ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виник злочинний умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту психотропних речовин, з корисливих мотивів отримання грошових коштів.

На реалізацію свого злочинного наміру, у невстановлений досудовим розслідуванням час, а саме до 13.03.2025, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , маючи умисел на незаконне придбання психотропної речовини з метою збуту, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх діянь, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що вказані речовини є психотропними, а їх обіг забороненим, незаконно придбали попередньо виготовлену невстановленими особами психотропну речовину у формі «закладок» в кількості 9 одиниць, розфасовані у 9 згортків з ізолюючої стрічки червоного та чорного кольорів, для подальшого здійснення їх зберігання та приховування на відкритій місцевості на території м. Полтави шляхом так званих «закладок», з подальшим направленням повідомлень про географічні координати місцевості, фотографій їх місця приховування чи інших даних з місцем зберігання психотропних речовин, тобто подальшого незаконного їх збуту.

Після чого, ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , незаконно придбану вищевказану психотропну речовину перенесли до автомобіля марки «Deo Lanos», моделі «ЗАЗ ТF698К», д.н.з. НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_10 , та, використовуючи можливості вказаного вище транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_10 , незаконно зберігали, на передньому сидінні на та під гумовим килимком у автомобілі, та перевозили психотропну речовину в кількості 9 одиниць, розфасовані у 9 згортків з ізолюючої стрічки червоного та чорного кольорів, по м. Полтава до 13 години 16 хвилин 13.03.2025.

Після цього, в період часу з 13 год 16 хв по 14 год 03 хв 13.03.2025, на ділянці місцевості, що за адресою: м. Полтава вул. Шилівська буд. 44, працівниками поліції, в ході проведення обшуку автомобіля марки «Deo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 виявлено та вилучено психотропну речовину розфасовану у 9 згортків, з особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, яку ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , незаконно придбали, зберігали та перевозили з метою збуту.

13.03.2025 о 14 годині 17 хвилин ОСОБА_7 затримано в порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України.

14.03.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

14.03.2025 слідча Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді із клопотанням про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке 15.03.2025 було задоволено частково.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. The United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обгрунтованість підозри доводиться зібраними під час досудового розслідування доказами та ніким не оспорюється.

Також слідчий суддя обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_7 може: ухилятися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне кримінальне правопорушення, оскільки усвідомлює тяжкість вчиненого ним злочину, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років; знищити або сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки під час досудового розслідування органу досудового розслідування необхідно встановити джерела придбання ОСОБА_7 психотропних речовин, місця їх виготовлення та зберігання; незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показань на його користь, що унеможливить якісне проведення досудового розслідування, у проведенні наступних слідчих дій з метою встановлення всіх обставин по останньому.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що 29.11.2024 відносно ОСОБА_7 направлено до суду обвинувальний акт, де останнього обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів чи психотропних речовин, а тому ризик продовження вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_7 є очевидним з огляду на вказані обставини.

Також враховано, що відсутність будь-яких засобів для існування - офіційних джерел доходів, постійного або тимчасового місця роботи, заощаджень, соціальних зв`язків, є неспростовним ризиком вчинення ОСОБА_7 корисливих злочинів у майбутньому.

В судовому засіданні прокурором повідомлено, що на день апеляційного розгляду ОСОБА_7 є засудженим вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, що підозрюваним ОСОБА_7 не заперечувалося, а тому ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є цілком реальним.

Наведені у клопотанні слідчого дані, які належним чином перевірені слідчим суддею, дають підстави для застосування до ОСОБА_7 одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Слідчим суддею також перевірено можливість застосування відносно ОСОБА_7 інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, проте дійшов висновку про їх недостатність з огляду на вчинений злочин та наведені ризики.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_7 був змушений приєднатися до інших співучасників під фізичним та психологічним тиском з боку ОСОБА_10 , якому був винен 40 000 гривень та таким чином відпрацьовував позичені кошти, є нічим непідтвердженими та врахуванню не підлягають.

Отже, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти існуючим ризикам, а обрання більш м`якого запобіжного заходу, може спричинити перешкоджання встановленню об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні та не буде відповідати суспільному інтересу, який превалює над повагою до свободи особистості.

Таким чином обставин, які б переконали у протилежному висновку ніж той, до якого дійшов слідчий суддя, захисником в апеляційній скарзі не наведено.

З огляду на викладене, ухвала слідчого судді є законною та належним чином вмотивованою, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 березня 2025 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4