Справа № 283/2196/23
Провадження №1-кп/283/46/2025
У Х В А Л А

29 квітня 2025 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області під головуванням судді ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , розглянувши клопотання захисника ОСОБА_7 про призначення повторної судової автотехнічної експертизи у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Малинського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заявив клопотання, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_6 та проти якого заперечив прокурор, представник потерпілої адвокат ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 , про доручення експертам Київського науково дослідного інституту судових експертиз проведення повторної судової авто технічної експертизи у кримінальному провадженні.

Своє клопотання захисник ОСОБА_8 мотивує тим, що при визначенні часу наростання уповільнення tЗ експерт виходив з того, що транспортний засіб не є завантаженим та застосував табличне значення коефіцієнта уповільнення t3 - 0,25 що відповідає порожньому транспортному засобу. Вважає, що висновки експерта є сумнівними, неналежним чином обґрунтованими та неузгодженими, в тому числі з науково-технічною та довідковою літературою, якою користується експерт виходячи з наступного. Згідно обставин справи в транспортному засобі, яким керував ОСОБА_6 перебувало 2 пасажири, тож він в жодному разі не може відноситися до порожнього та є більш наближеним до завантаженого. Як вказано в висновку експерта (аркуш справи 154) останнім визначено невідповідність в діях водія ОСОБА_6 вимогам п. 12.3 ПДР України шляхом порівняння зупинкового шляху (94,7- 107,3 м.) з відстанню на якій у водія виникає небезпека для руху (108,4 м.).Різниця між даними величинами складає всього 1 м 10 см. В зв`язку з чим особливої уваги заслуговує вірне застосування коефіцієнтів, що впливають на розрахунок та будь яке навіть незначне їх коригування може вплинути на кінцеві висновки експертизи.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_4 в запереченні на клопотання захисника про призначення повторної судової експертизи зазначив, що захисник ОСОБА_7 подав клопотання про проведення повторної судової експертизи після спливу більше півтора року після проведення первісної автотехнічної експертизи. Захисник не вказує, яким чином зазначені ним коефіцієнти можуть вплинути на висновок авто технічної експертизи. Жодних даних, які свідчили про необґрунтованістьпроведеної судової автотехнічної експертизи чи наявності суперечностей, на які посилається захисник, або таких, які б викликали сумніви в їх правильності, матеріали справи не містять. Висновок експертизи є достатньо обґрунтованим, логічним та об`єктивним, наданий в межах компетенції експерта, будь-якого порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, не встановлено, усі спірні питання були роз`яснені експертом під час його допиту.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що заявлене клопотання захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам за наявності підстав, передбачених ст. 242 цього Кодексу, тобто, для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Пунктом 1.2.10 розділу 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України 08.01.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 року, визначено, що комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). Аналогічна норма міститься і в Постанові Пленуму Верховного суду України від 30.05.1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах».

Відповідно до частин 2, 3, 7, 10 ст.101 КПК України кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях. Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність. Кожна сторона має право звернутися до суду з клопотанням про виклик експерта для допиту під час судового розгляду для роз`яснення чи доповнення його висновку. Незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована. Необхідною умовою допустимості висновку експерта є дотримання процесуального порядку призначення і проведення експертизи, в.т.ч. має бути перевірена компетентність експерта. Експертному дослідженню можуть піддаватися лише об`єкти, котрі належним чином процесуально оформлені.

Згідно з постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах» № 8 від 30.05.1997 року повторна експертиза призначається судом, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході досудового розслідування проведено ряд відповідних експертиз з метою залучення спеціальних знань, в тому числі в галузі автотехніки, які були досліджені в судовому засіданні, а також допитаний експерт, який проводив дослідження. Підстав не довіряти висновкам експертів, які попереджені про кримінальну відповідальність згідно ст. ст.384 та 385КК України, у суду немає.

Жодних даних, які б свідчили про необґрунтованість висновків експертиз проведених досудовим слідством та під час судового розгляду матеріали справи не містять. Висновки проведених експертиз є повними, логічними та об`єктивними, надані в межах компетенції експертів, ґрунтуються на методичних рекомендаціях та результатах дослідження наданих об`єктів.

Згідност.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідност.94 КПК України суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З огляду на вищевикладене та, враховуючи, що у даному кримінальному провадженні вже проводились ряд експертиз з означених питань, дослідженні інші докази, а також і те, що оцінка висновків експертів є, на ряду з іншими, окремими самостійними джерелами доказів, суд не вбачає підстав для задоволення заявленого клопотання захисника ОСОБА_7 .

Крім того, діючим Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено:

Частина перша статті 7 - Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 15).

Частина перша статті 22 - Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Частина друга статті 22 - Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частина перша статті 93 - Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частина третя статті 93 - Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Частина друга статті 101 - Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.

Враховуючи зазначені вище норми КПК України, сторона захисту не позбавлена була можливості, дотримуючись загальних засад кримінального провадження, та на підставі ч.1, ч.3 ст.93, ч.2 ст.101, ч.2 ст.243 КПК України самостійно залучити експерта на договірних умовах та надати суду відповідний висновок експерта, чого ним протягом тривалого часу як під час проведення досудового розслідування, так і під час судового розгляду зроблено не було.

Суд також враховує, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Керуючись ст.ст.370-372 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про призначення у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, повторної судової автотехнічної експертизи.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1