Справа № 450/1675/25 Провадження № 1-кп/450/422/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ст. 126-1 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000173 від 08.02.2025 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Чижиків Пустомитівського району Львівської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, який не працює, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, засуджений 16.04.2025 Пустомитівським районним судом Львівської області за ст.390-1 КК України до 1 року обмеження волі.

у с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_6 у період часу з 14 липня 2024 року по 07 лютого 2025 року знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 , що призвело до її психологічних страждань та погіршення якості її життя.

Зокрема, 14 липня 2024 року о 15:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, по АДРЕСА_1 , вчинив насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_5 , Яке виразилось в образах нецензурною лайкою, за що 12.08.2024 року був притягнутий Пустомитівським районним судом Львівської області до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до покарання у виді штрафу.

Також, 18 липня 2024 року о 16:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, по АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 умисно погрожував нанесенням тілесних ушкоджень та фізичною розправою, ображав лайкою, чим спричинив психологічне насильство щодо свої матері ОСОБА_5 , за що 24.09.2024 притягнутий Пустомитівським районним судом Львівської області до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до покарання у виді штрафу.

Крім цього, 13 серпня 2024 року близько 15:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї матері ОСОБА_5 , а саме погрожував фізичною розправою, нецензурно висловлювався та кричав, за що 24.09.2024 притягнутий Пустомитівським районним судом Львівської області до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до покарання у виді штрафу.

Також, 13 серпня 2024 року близько 18:10 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, по АДРЕСА_1 , стосовно якого 13.08.2024 винесено терміновий заборонний припис серії АА №445535 про зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи, не виконав його, за що 26.09.2024 притягнутий Пустомитівським районним судом; Львівської області до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до покарання у виді штрафу.

Окрім цього, 27 вересня 2024 року о 14:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, по АДРЕСА_1 , вчинив стосовно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоду психологічному здоров`ю потерпілій особі, за що 18.10.2024 притягнутий Пустомитівським районним судом Львівської області до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП до покарання у виді штрафу.

Також, 18 жовтня 2024 року о 16:23 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, по АДРЕСА_1 , вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру щодо своєї матері ОСОБА_5 , що виразилось в образах нецензурною лайкою та погрозою фізичної розправи, за що 24.11.2024 притягнутий Пустомитівським районним судом Львівської області до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП до покарання у виді штрафу.

Крім цього, 07 лютого 2025 року близько 14:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, по АДРЕСА_1 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, на ґрунті особистих неприязних відносин, вчинив сварку із своєю матір`ю ОСОБА_5 , під час якого ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та нанесенням тілесних ушкоджень, принижував честь та гідність потерпілої, що призвело до її психологічних страждань та погіршення якості життя.

Отже, вказаними систематичними діями психологічного характеру, ОСОБА_4 заподіяв своїй матері ОСОБА_5 психологічні страждання, порушення звичайного рівня її життєдіяльності та соціального функціонування.

Такими своїми діями, ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, а саме умисне систематичне психологічне насильство щодо своєї матері, з якою перебував у сімейних відносинах, що призвело до її психологічних страждань, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав та пояснив, що дійсно до недавнього часу він проживав за адресою АДРЕСА_1 , разом зі своєю мамою. Періодично в них з мамою відбувались конфлікти під час яких він її ображав нецензурними словами, погрожував фізичним насильством, а саме нанесення тілесних ушкоджень. Кожен конфлікт закінчувався тим, що мама викликали працівників поліції, в результаті чого на нього складали протоколи про адміністративне правопорушення передбачене ст. 173-2 КУпАП. Також на протязі 2024 -2025 р.р. судом він притягався до відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. Однак, він не міг знайти спільної мови з мамою та продовжував з нею конфліктувати.

У скоєному щиро розкаюється, просить його суворо не карати.

Таким чином, суд впевнившись у правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 126-1 КК України є правильною так як ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить психологічних страждань.

За вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_4 підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, характер вчиненого злочинного діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненому щиро кається - ці обставини суд враховує як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину аналогічної категорії, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується негативно, непрацюючий.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та те що обвинувачений не працює, немає доходів, думку потерпілої та прокурора які просять суд обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, так як виправлення його без ізоляції від суспільства на їх думку не можливе суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 126-1 КК України з урахуванням вимог ст. 4 та 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Також судом встановлено, що 16.04.2025 ОСОБА_4 засуджений Пустомитівським районним судом Львівської області за ст. 390-1 КК України до 1 року обмеження волі.

А тому відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України суд вважає, що ОСОБА_4 слід визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, відповідно до ухвали слідчого судді від 22.04.2025 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. На обвинуваченого ОСОБА_4 було покладено обов`язки, в тому числі і з`являтись за першою вимогою в суд.

Однак, будучи належним чином повідомлений судом про час та місце проведення судового засідання на 06.06.2025 ОСОБА_4 не з`явився про причини своєї неявки суд не повідомив. В зв`язку з цим до обвинуваченого було застосовано привід в судове засідання на 10.06.2025. В даному судовому засіданні ОСОБА_4 повідомив суд, що 06.06.2025 він не з`явився так як запізнився до працівників поліції які їхали в судове засідання, а потім зустрів свого знайомого з яким випив спирті напої та вирішив не їхати до суду.

А тому беручи до уваги, що обвинуваченим ОСОБА_4 умисно порушено вимоги ухвали від 22.04.2025 про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відповідно до рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.03.2025 про видачу обмежувального припису останньому заборонено перебувати за адресою АДРЕСА_1 (місце реєстрації), відносно ОСОБА_4 скеровано до суду обвинувальний акт №0000092 від 01.05.2025 за ст. 390-1 КК України, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід змінити запобіжний захід з особистого зобов`язання на тримання під вартою з визначенням застави у розмірі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Долею речового доказу розпорядитись відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 368, 370, 374 КПК України, суд ,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання, визначеного вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.04.2025 більш суворим покаранням за цим вироком, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з особистого зобов`язання на тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 30280,00 грн. (тридцять тисяч двісті вісімдесят) гривень, до набрання вироку законної сили.

Засуджений або заставодавець (фізична або юридична особа) мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок суду у розмірі визначеному в вироку суду.

У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, засуджений ОСОБА_4 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч.4 ст.202 КПК України.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави засуджений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на засудженого ОСОБА_4 ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки, а саме:

1. прибувати до суду за першим викликом;

2. не відлучатися з Львівської області без дозволу суду;

3. повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Початок відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 10.06.2025.

Речовий доказ: DVD-R диск, об`ємом 4.7 Гб на якому міститься відеозапис із нагрудної камери працівника поліції залишити при матеріалах кримінального провадження (постанова від 24.03.2025)

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. В разі подачі апеляційної скарги, вирок набирає законної сили одразу після прийняття апеляційним судом рішення по суті апеляційної скарги.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1