Справа №: 398/2700/25
провадження №: 1-кс/398/1053/25
УХВАЛА

Іменем України

"29" липня 2025 р. Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засдання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду клопотання старшого слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000687 від 25.04.2025 про здійснення примусового відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної за ч. 2 ст. 194, ч.1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000687 від 25.04.2025 про здійснення примусового відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної за ч. 2 ст. 194, ч.1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 25 квітня 2025 року ОСОБА_4 , на грунті неприязних відносин, які утворились між ним та власником території автомобільної стоянки ОСОБА_5 , маючи умисел на знищення та пошкодження майна останнього, з метою спричинення майнової шкоди особі, вирішив вчинити дії, направлені на знищення дерев`яної побутової споруди та металевого вагончика, які розташовані на території автостоянки за адресою АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_5 . Способом вчинення злочину направленого на знищення та пошкодження чужого майна ОСОБА_4 обрав його підпал. З метою конспірації своєї злочинної діяльності, приховування її особливостей „почерку і запобігання, тим самим, викриття правоохоронними органами, вчинення злочину планувалось на нічний час, тобто у той період, коли більшість громадян перебуває вдома і відпочиває. 25 квітня 2025 року близько 04:15 години, ОСОБА_4 , на велосипеді спортивного типу «AZIMUT», прибув до території автомобільної стоянки за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи на території автомобільної стоянки, реалізуючи свої протиправні дії, усвідомлюючи їх суспільну небезпечність та передбачаючи можливість настання злочинних наслідків у вигляді умисного знищення майна ОСОБА_5 , яке знаходилось на території автомобільної стоянки за адресою: АДРЕСА_1 , впевнившись, що його злочинні дії нікому не помітні, ОСОБА_4 зайшов у середину металевого вагончика, де за допомогою занесення стороннього джерела вогню горючої суміші, яку завчасно помістив до ємності та приніс із собою до місця вчинення злочину та вчинивши дії на вказану суміш стороннім вогневим джерелом запалювання, умисно здійснив підпал металевого вагончика, вартість якого відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 1670 від 09.07.2025 складала 33 000 гривень та який належить ОСОБА_5 . Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 зайшов у середину дерев`яної побутової споруди, де за допомогою занесення стороннього джерела вогню горючого середовища та дії на нього стороннім вогневим джерелом запалювання, умисно здійснив підпал дерев`яної побутової споруди, вартість якої встановити експертним шляхом не представилося можливим, яка також належить ОСОБА_5 . У результаті займання та подальшої пожежі зазначене чуже майно остаточно втратило своє цільове призначення, що позбавило можливості його подальшого використання за цільовим призначенням.

Після чого, ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину та своїми злочинними діями спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 33 000 гривень.

ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні умисного знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу, загальнонебезпечним способом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.і 194 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , в порушення п.п. 1, 2 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-XII від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно яких зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху, віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ від 17.10.1992 р. №576 і «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, що регулює порядок поводження з цими предметами, вчинив умисні протиправні дії з незаконного носіння, зберігання та придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

На виконання злочинного умислу, у невстановлені досудовим слідством місці, даті та часу, ОСОБА_4 , за невстановлених обставин придбав десять патронів до вогнепальної зброї, які вирішив незаконно зберігати за місцем свого постійного проживання.

З цією метою ОСОБА_4 переніс дані патрони до місця свого проживання, за адресою АДРЕСА_2 де і зберігав для власних потреб до часу виявлення працівниками поліції. В період часу з 07:15 год. по 08:38 год. 31.05.2025, в ході проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 - за місцем постійного проживання ОСОБА_4 , працівниками поліції виявлено і вилучено:

- вісім предметів, схожих на патрони, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/112-25/8205-БЛ від 19.06.2025, являються боєприпасами - 5,45-мм (5,45х39 мм) проміжними патронами, з кулями зі сталевим сердечником, промислового виготовлення, які можуть використовуватись при стрільбі з автоматів системи Калашникова (АК-74, АКС-74У), кулемету «РПК-74»;

- один патрон, який відповідно до висновку експерта № СЕ-19/112-25/8205-БЛ від 19.06.2025, являється боєприпасом - 5,45-мм (5,45х39 мм) проміжним патроном, з кулею зі сталевим сердечником, промислового виготовлення, який може використовуватись при стрільбі з автоматів системи Калашникова (АК-74, АКС-74У), кулемету «РПК-74».

- один предмет, схожий на патрон, який відповідно до висновку експерта № СЕ-19/112-25/8204-БЛ від 20.06.2025, являється боєприпасом - 12,7 мм (12,7х108 мм) патроном з кулею зі сталевим сердечником, промислового виготовлення, який використовується для стрільби з крупнокаліберних гвинтівок ОСВ-96, ОЦ-44, КСВК, АСВК та кулеметів ДК, ДШКМ, УБ, ЯкБ-12,7 та ін., які ОСОБА_4 зберігав за місцем свого постійного проживання, без передбаченого законом дозволу до часу виявлення та вилучення працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

25.06.2025 року гр. ОСОБА_4 у присутності захисника з яким у останнього мається договір про надання правової допомоги № 20.05 від 31.05.2025 з ОСОБА_6 , було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000687 від 25.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини» від 09.07.2022 обов`язковій державній реєстрації підлягає геномна інформація осіб, яким повідомлено про підозру у вчиненні тяжких чи особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, або стосовно яких обвинувальний акт у кримінальних провадженнях зазначеної категорії злочинів передано до суду.

25.06.2025 ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_6 відмовився надавати біологічні та дактилоскопічних зразків для проведення в подальшому відповідної експертизи.

Відповідно до ст. 245 КПК України, у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом. Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166цього Кодексу). Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

На підставі вищенаведеного в органу досудового розслідування в особі слідчого відділу Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, виникла необхідність у вилучені біологічних зразків, а саме зразків букального епітелію, слини та папілярних узорів пальців та долонь рук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , для проведення відповідних експертиз у даному кримінальному провадженні.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, підтримує його та просить задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, підтримує його та просить задовольнити.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання була повідомлений належним чином.

Захисник ОСОБА_6 25.07.2025 направила на адресу суду клопотання в якому просить відмовити в задоволенні клопотання про примусове відібрання біологічних зразків та розглянути вищезазначене клопотання без її участі та особистої участі підозрюваного.

Розглянувши клопотання, ознайомившись зі змістом матеріалів доданих до нього, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ч. 1 ст. 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначені у ч. 1 ст. 91 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею.

Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими ст. 241 КПК України. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому ст. 160-166 КПК України, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Аналізуючи вимоги п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 160 КПК України у взаємозв`язку із положеннями ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про примусове відібрання біологічних зразкі, може бути задоволено у разі доведення стороною, якою воно ініційовано, що біологічні зразки, результати їх дослідження мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та будуть використані як доказ відомостей, що містяться в речах і документах, а також у разі неможливість іншими способами довести такі обставини.

Отже, відповідно до вищезазначених положень КПК України, метою відібрання біологічних зразків, зокрема і їх примусового відібрання, є виключно потреби досудового розслідування.

На відміну від примусового відібрання біологічних зразків згідно положень КПК України (для потреб досудового розслідування), існує інший порядок збору, отримання, обробки та використання біологічних зразків, зокрема і для формування Електронного реєстру геномної інформації.

Так, 09.07.2022 ухвалено Закон України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини» (далі-Закон № 2391-IX).

Відповідно до ст. 3 Закону № 2391-IX державна реєстрація геномної інформації проводиться з дотриманням прав і свобод людини і громадянина та відповідно до таких основних принципів: верховенства права, у тому числі законності та юридичної визначеності; гуманізму; конфіденційності, у тому числі захищеності персональних даних.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону № 2391-IX державна реєстрація геномної інформації проводиться з метою: 1) ідентифікації осіб, які вчинили кримінальне правопорушення; 2) розшуку осіб, зниклих безвісти; 3) ідентифікації невпізнаних трупів людей, їх останків та частин тіла людини; 4) ідентифікації осіб, які не здатні через стан здоров`я, вік або інші обставини повідомити інформацію про себе.

Проведення державної реєстрації геномної інформації не повинно становити небезпеку для життя і здоров`я людини, принижувати її честь та гідність. В Україні проводяться обов`язкова та добровільна державна реєстрація геномної інформації (ч. ч. 3,4 ст. 4 Закону № 2391-IX).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону № 2391-IX обов`язковій державній реєстрації підлягає геномна інформація осіб, яким повідомлено про підозру у вчиненні умисних тяжких чи особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, або стосовно яких обвинувальний акт у кримінальних провадженнях зазначеної категорії злочинів передано до суду.

Порядок проведення обов`язкової державної реєстрації геномної інформації людини затверджений постановою КМУ від 29.08.2023 № 978, відповідно до п. 4 розділу «Відбір біологічного матеріалу та направлення його на молекулярно-генетичну експертизу (дослідження)» якого, відбір та направлення на проведення молекулярно-генетичної експертизи (дослідження) біологічного матеріалу осіб, яким повідомлено про підозру у вчиненні умисних тяжких чи особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, у разі, коли результати експертизи (дослідження) можуть бути використані для забезпечення завдань кримінального провадження, здійснюється згідно із ст. 242 КПК України, яка визначає підстави для призначення експертизи у кримінальному провадженні.

Проте зазначеними нормативними актами не врегульоване питання щодо порядку дій у разі відмови у наданні біологічних зразків для проведення обов`язкової державної реєстрації геномної інформації особи, процесуальний статус якої відповідає визначеному у п.1 ч.1 ст. 5 Закону № 2391-IX (зокрема повідомлено про підозру у вчиненні умисних тяжких чи особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, або стосовно яких обвинувальний акт у кримінальних провадженнях зазначеної категорії злочинів передано до суду).

Як було зазначено вище, примусове відібрання зразків у кримінальному провадженні відбувається лише у разі, коли зразки можуть бути використані для забезпечення завдань кримінального провадження.

Тобто, примусове відібрання біологічних зразків у особи для обов`язкової державної реєстрації геномної інформації, для цілей формування електронного реєстру геномної інформації людини, чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до рішення ЄСПЛ «Драган Петрович проти Сербії» від 14.04.2020, скарга № 75229/10, відсутність передбачуваності законодавства, яке встановлює процедуру відібрання зразків для ДНК-аналізу під час розслідування, порушує ст. 8 Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що такий ступінь втручання в права, свободи та інтереси підозрюваного не виправдовує потреб досудового розслідування, та фактично буде застосований з іншою метою, яка є відмінною від досягнення завдань кримінального провадження.

За таких обставин, клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини», постанови Кабінету Міністрів України від 29.08.2023 № 978 «Порядок проведення обов`язкової державної реєстрації геномної інформації людини», ст. 2, 8, 9, 93, 91, 160-166, 241, 245, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити старшому слідчому СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у задоволені клопотання про надання дозволу здійснення примусового відбирання біологічних зразків слини, букального епітелію та папілярних узорів пальців рук та долонь підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проведення судової молекулярно-генетичної та судово-дактилоскопічної експертизи.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1