У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/1407/25 № 1-кс/610/290/2025
м. Балаклія01 травня 2025 року

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000201 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

29.04.2025 до суду поштою надійшло клопотання прокурора про арешт майна від 28.04.2025, яке було здано на пошту того ж дня.

Предметом клопотання є майно: мобільний телефон марки «Motorola» моделі «moto g32» червоного кольору, запальничка марки «Cricket» зеленого кольору, порожня пачка цигарок марки «LM», власником яких є ОСОБА_4 , мобільний телефон марки «Infiwix» моделі «Х6525 64+4Gb», власником якого є ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 25.04.2025 в ході огляду місць події було виявлено та вилучено вищевказане майно, яке може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому на нього доцільно накласти арешт з метою збереження як речових доказів, які визнані такими за постановою слідчого, та недопущення їх знищення, пошкодження, приховування, перетворення або відчуження.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище зазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку з необхідністю проведення ряду судових експертиз, які вимагають відповідного доступу до об`єктів дослідження, необхідно здійснити накладення арешту на виявлені речі і предмети.

Прокурор просила розглянути клопотання за її відсутності, клопотання підтримала.

Власники майна ОСОБА_5 та ОСОБА_4 просили розглянути клопотання за їх відсутності, не заперечували проти його задоволення.

Під час розгляду клопотання з наявних у суду матеріалів справи встановлено наступне.

25.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 245 КК України, кримінальному провадженню присвоєний № 0000201.

Частиною 2 статті 245 КК України передбачено кримінальну відповідальність за знищення або пошкодження лісових масивів, зелених насаджень навколо населених пунктів, вздовж залізниць, а також стерні, сухих дикоростучих трав, рослинності або її залишків на землях сільськогосподарського призначення вогнем чи іншим загальнонебезпечним способом, якщо вони спричинили загибель людей, масову загибель тварин або інші тяжкі наслідки.

На час розгляду клопотання убачається, що 19.04.2025 приблизно об 11.30 год за межами населеного пункту м. Балаклія Ізюмського району Харківської області внаслідок потрапляння малокалорійного джерела запалювання на поверхню горючого матеріалу відбулось займання сухої трави, після чого пожежа поширилась на територію лісового масиву природно заповідного фонду «Крейдянська лісова дача» Балаклійського лісництва Ізюмського надлісництва філія «Слобожанський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», внаслідок чого знищено суху рослинність на площі орієнтовно 20,5 га та хвойну підстилку лісового масиву природно заповідного фонду. З пояснень та показань свідків встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 19.04.2025 під час риболовлі біля с. Байрак викинули недопалок в сухостійну траву, в результаті чого загорілися луки та здійнялася пожежа, після чого на таксі поїхали до себе додому.

25.04.2025 слідчим, за добровільною письмовою згодою ОСОБА_5 , було проведено огляд місця події у каб. 33 Балаклійського ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській областіза адресою: Харківська область, Ізюмський район, м. Балаклія, вул. Захисників України, буд. 33, в ході якого у ОСОБА_5 виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Infiwix» моделі «Х6525 64+4Gb».

25.04.2025 слідчим, за добровільною письмовою згодою ОСОБА_4 , було проведено огляд місця події за адресою: Харківська область, Ізюмський район, м. Балаклія, вул. Нафтовиків, поблизу буд. 4, в ході якого у ОСОБА_4 виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Motorola» моделі «moto g32» червоного кольору, запальничку марки «Cricket» зеленого кольору, порожню пачку цигарок марки «LM».

За постановою слідчого від 25.04.2025 вищевказані предмети було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вказане у клопотанні майно вважається тимчасово вилученим.

Пункт 7 частини 2 статті 131 КПК України регламентує арешт майна, як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

До того ж ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об 'єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, могло бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні та на нього необхідно накласти арешт з метою його збереження.

У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування цим майном є доцільним, оскільки в даному випадку забезпечує запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому первинному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення збереження зазначених об'єктів, як речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1)Клопотання задовольнити повністю.

2)Накласти арешт на тимчасово вилучене 25.04.2025 в ході огляду місць події майно:1) мобільний телефон марки «Motorola» моделі «moto g32» червоного кольору, 2) запальничку марки «Cricket» зеленого кольору, 3) порожню пачку цигарок марки «LM», 4) мобільний телефон марки «Infiwix» моделі «Х6525 64+4Gb», позбавивши права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

3)Місце зберігання арештованого майна визначити дізнавачу, слідчому, прокурору у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

4)Копію ухвали направити ініціатору клопотання для виконання та заінтересованим особам для інформування.

Ухвала виконується неґайно, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Можливо слідчому судді заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1