Справа № 646/2776/18
№ провадження 1-кп/646/66/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові матеріали об`єднаних кримінальних проваджень №0000573 від 23.03.2018, №0001159 від 27.06.2018, №0000938 від 24.05.2018, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,-

встановив:

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000573 від 23.03.2018, 22.03.2018 близько 14.00 години, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, діючи з корисливих мотивів, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, знаходячись біля будинку, розташованому за адресою: м. Харків, в`їзд Достоєвського, 4, в якому мешкає раніше незнайомий йому ОСОБА_5 разом з сім`єю, незаконно проник через огорожу на територію будинку, де в дворі таємно викрав цеберку мастики марки «Техноніколь №21», вагою 20 кг, вартістю відповідно до висновку товарознавчої експертизи №1743 від 17.04.2018 - 1115 гривень 40 копійок.

Після чого ОСОБА_6 з місця скоєння злочину втік та розпорядився викраденим майном на свій розсуд, спричинивши своїми діями ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, в період з 22.00 год. 26.03.2018 по 07.00 год., ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, діючи з корисливих мотивів, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, знаходячись біля будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , в якому мешкає раніше незнайома йому ОСОБА_7 , незаконно проник через огорожу на територію будинку, де в дворі таємно викрав чавунні батареї в кількості п`ять штук, загальною вагою металу 200 кг, вартістю як металобрухту відповідно до висновку товарознавчої експертизи №1744 від 19.04.2018 - 1340 гривень.

Після чого ОСОБА_6 з місця скоєння злочину втік та розпорядився викраденим майном на свій розсуд, спричинивши своїми діями ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні прокурор звернулась до суду з клопотаннями про закриття кримінального провадження у справі у зв`язку із законом про декриміналізацію крадіжок, який встановлює відповідальність за вчинення крадіжки.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти закриття кримінального провадження стосовно нього у зв`язку із законом №3886-ІХ про декриміналізацію крадіжок, який набув чинності 09.08.2024.

Потерпілі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Відповідно до ст.56 КПК України брати участь у судовому засіданні це право, а не обов`язок потерпілого і його представника у кримінальному провадженні, перелік його прав не є вичерпним і не обмежується лише цією статтею, тому суд, порадившись на місці, розглянув вказане клопотання за їх відсутності.

Судом обвинуваченому роз`яснено, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду у загальному порядку. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просив закрити провадження за фактами крадіжок та шахрайства.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов до таких висновків.

Вирішуючи питання про закриття провадження, суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК. Так ч.1 ст.5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Ця сума у 2018 році становить 1762 грн., оскільки пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що: «5. Якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року».

Тобто, з 09.08.2024 змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (раніше для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна перевищувала 3028 грн.).

Тоді як розмір викраденого обвинуваченим ОСОБА_4 майна, згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000573 від 23.03.2018 становить: за епізодом від 22.03.2018 1 115 гривень 40 копійок; за епізодом від 26.03.2018-27.03.2018 1 340 гривень 00 копійок.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно із п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 4-1) втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною 4 ст.284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, здійснюється прокурором, якщо підозрюваний проти цього не заперечує. За відсутності згоди підозрюваного кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених главою 36-1 цього Кодексу.

Ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу, якою в ч.3 визначено таке: «3. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує».

Таким чином, у зв`язку із декриміналізацією діянь, вчинених до набрання чинності Законом України від 18 липня 2024 року №3886-IX, зокрема у об`єднаному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України, при цьому вартість майна, викраденого ОСОБА_4 менше розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на відповідний рік, в даному випадку наявні підстави для закриття кримінального провадження №0000573 від 23.03.2018 за епізодами від 22.03.2018, 26.03.2018-27.03.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , який надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження №0000573 від 23.03.2018 за епізодами від 22.03.2018, 26.03.2018-27.03.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільні позови за вказаними епізодами не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосувалися.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимогст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи відповідно до вимог ст. 124 КПК України з обвинуваченого стягненню не підлягають та відносяться на рахунок держави.

Керуючись Законом України від 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.5 КК України, п.4-1 ч.1 ст.284, ч.2 ст.284, 372, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Кримінальне провадження №0000573 від 23.03.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України за епізодами від 22.03.2018, 26.03.2018, - закрити згідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із набранням чинності законом, яким скасована відповідальність за діяння, вчинені обвинувачуваним.

Речові докази:

- диск з відеозаписом події за 27.03.2018 з камер відеоспостереження встановлених на фасаді будинку за адресою: АДРЕСА_2 залишити в матеріалах кримінального провадження;

- чавунну батарею вважати повернутою потерпілому ОСОБА_8 ;

- мастику марки «Техноніколь №21», вагою 20 кг вважати повернутою потерпілому ОСОБА_5 .

Ухвалу про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 направити до ВП №1 ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Продовжити розгляд об`єднаного кримінального провадження:

- №0000938 від 24.05.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України за епізодом від 18.05.2018;

- №0001159 від 27.06.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України за епізодами від 23.03.2018, 26.04.2018, 30.05.2018.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Основ`янський районний суд міста Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_9