Справа № 465/510/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/473/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

судового засідання

15 липня 2025 року судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву потерпілої ОСОБА_6 про відвід колегії суддів в межах кримінального провадження № 0002542 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 25.10.2024 стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених чч.3 ст. 365-2, ч.2 ст. 366 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

встановила :

До початку розгляду справи по суті потерпіла ОСОБА_6 подала заяву про відвід складу суду.

Свої вимоги мотивує тим, що на її думку колегія суддів, постановляючи ухвалу Львівського апеляційного суду від 03.07.2025 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Яворівського районного суду Львівської області від 25.10.2024 року за клопотанням обвинуваченої ОСОБА_7 , наперед прийшла до висновку про можливість скасування зазначеної ухвали з підстав, що нібито судом першої інстанції не було роз`яснено обвинуваченій права та обов`язки, а також наслідки закриття кримінального провадження.

Потерпіла наголошує, що обвинувачена лише 08.05.2025 року подала апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції від 25.10.2024 року після того, як Міністерство юстиції ініціювало 18.04.2025 року питання притягнення ОСОБА_7 до дисциплінарної відповідальності. Також не враховано колегією суддів фактів підписання обвинуваченою особисто, разом із захисником, клопотання про закриття кримінального провадження стосовно неї; присутності обвинуваченої та захисника на проголошені ухвали та оплати обвинуваченою судових витрат саме по ухвалі від 25.10.2024 свідчить про її обізнаність зі змістом ухвали та згодою з цим.

З врахуванням зазначеного вище потерпіла заявила відвід колегію суддів через недовіру та висловлення наперед ставлення до ухваленого рішення.

Наголошує, що справа розглядається більше 10 років і виходить, що тільки потерпілій стороні потрібно завершення справи.

Заслухавши суддю доповідача, думку потерпілої ОСОБА_6 , підтриману її представником адвокатом ОСОБА_10 , які просили задовольнити заяву, міркування прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_9 , які заперечили проти задоволення заяви про відвід, обговоривши доводи заяви, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч.1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Відповідно до ст. 80 КПК України відвід судді та колегії суддів може бути заявлений з підстав, передбачених ст. ст. 75, 76 КПК України.

Статтею 75 КПК України регламентовано обставини, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, зокрема: якщо суддя є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сімї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Як визначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України», наявність безсторонності відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

У справі «Білуха проти України» (рішення від 9 листопада 2006 року, заява №33949/02) зазначено, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі «Кастільйо проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain) від 28 жовтня 1998 року).

Суд (судді) зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.

Згідно п.12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Положеннями ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, в тому числі інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Незгода потерпілої ОСОБА_6 з рішенням суду апеляційної інстанції про поновлення обвинуваченій строку на апеляційне оскарження ухвали від 25.10.25 не може слугувати підставою для відводу колегії суддів в розумінні вимог ст. 75 КПК України.

Покликання потерпілої про наміри колегії суддів в прийнятті рішення по суті апеляційних вимог є суб`єктивними, однак не свідчать про упередженість колегії суддів щодо суті обставин кримінального провадження та по відношенню до учасників процесу у даній справі..

Відтак у даному випадку, будь-яких обставин, які б викликали сумнів в упередженості та зацікавленості колегії суддів з матеріалів провадження не вбачається, як немає й інших підстав для відводу складу суду, передбачених ст. ст. 75, 76 КПК України.

Керуючись ст. 75, 81 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Відмовити потерпілій ОСОБА_6 у задоволені заяви щодо відводу колегії суддів в складі: суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді: