Справа № 545/1732/22
Провадження № 1-кп/545/22/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2025 Полтавський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001271 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, одруженого, має на утриманні дві малолітні дитини 2018 та 2021 року народження, з середньою освітою, який працює водієм-експедитором ТОВ «КЕГ-ТРАНС», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

у с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Обвинувачений ОСОБА_5 02.12.2021 близько 16 год, керуючи технічно-справним вантажним фургоном «ГАЗ 3302«-14», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на 343-му кілометрі автодороги М-03 «Київ-Харків-Довжанський», у напрямку від міста Харків до міста Полтава, у межах укріпленого узбіччя, де відповідно до Правил дорожнього руху України рух транспортних засобів заборонений, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який рухався в межах цього узбіччя в зустрічному напрямку.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкова травма, забій головного мозку з переломом кісток черепу з переходом на основу, множинні переломи кісток лицевого скелету, забої м`яких тканин та забійні рани голови, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали, є порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 1.10. Розділу І, у частині визначення терміну «узбіччя» та 12.3 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме:

п. 1.10. Узбіччя - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами. Узбіччя може використовуватися для зупинки і стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів (за відсутності тротуарів, пішохідних, велосипедних доріжок або у разі неможливості пересуватися по них), гужових возів (саней);

п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення вимог п.п. 1.10. Розділу І, в частині визначення терміну «узбіччя» та 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

У заданій дорожній обстановці водій ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання вимог п.п. 1.10. Розділу І, у частині визначення терміну «узбіччя», 12.3 Правил дорожнього руху України.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

У судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю та пояснив, що близько 16 год 02.12.2022 рухався зі швидкістю близько 40 км/год на вантажному фургоні «ГАЗ» поавтодорозі Київ-Харків у правій смузі у напрямку м. Полтави. Було темно. Попереду по узбіччю назустріч рухався потерпілий. У лівій смузі у попутному напрямку їхала фура, яка почала випереджати та при цьому зміщуватися вправо. Оскільки він рухався повільно, щоб пропустити фуру, він почав зміщуватися вправо на узбіччя. Потерпілого побачив приблизно за 3-4 м до зіткнення. Вважає, що внаслідок сп`яніння потерпілий хитнувся і від цього ударився об дзеркало автомобіля і впав. Він зупинився та викликав швидку допомогу та поліцію. повністю та підтвердив обставини скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Зазначив, що повністю відшкодував потерпілому моральну шкоду. Щиро розкаюється та просить суворо його не карати, не позбавляти волі та не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, у т.ч. дитину з інвалідністю, та дружину, яка не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною.

Вина ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними по справі доказами, дослідженими та перевіреними в судовому засіданні, які узгоджуються між собою.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що близько 16 год 02.12.2022 ішов по лівому узбіччю автодороги Київ-Харків у напрямку м. Полтави. Рухався по спеціальній смузі на відстані витягнутої руки від металевого відбійника. Побачив автомобіль і після цього отямився вже у лікарні. Внаслідок травми згадав події, по передували ДТП, приблизно через місяць. Чи змінював він напрямок руху у момент наближення автомобіля згадати не може. У той день приблизно за 2 год до ДТП вжив 0,5 л енергетичного напою. Під час судового розгляду надав до суду заяву, у якій зазначив, що обвинувачений відшкодував йому моральну шкоду, тому він претензій не має та просить його суворо не карати.

Свідок ОСОБА_8 повідомив, що ввечері02.12.2022 їхав у правій смузі по автодорозі Київ-Харків із с. Копили у напрямку м. Полтави. Попереду у попутному напрямку, на відстані близько 50 м, рухався автомобіль «Газель». У лівій смузі їхала фура, яка почала зміщуватися вправо, щоб пропустити легковий автомобіль, та при цьому підрізала «Газель», яка також почала зміщуватися вправо на узбіччя. Чи здійснювала «Газель» гальмування при зміщенні вправо - сказати не може.

Також вина обвинуваченого повністю підтверджується наведеними нижче доказами:

Так, згідно з рапортом чергового, зареєстрованого 02.12.2021 за №11463 в ВП №2(м. Полтава) ГУНП в Полтавській області, 02.12.2021 о 16:09 год надійшло телефонне повідомлення зі служби 102 про те, що 02.12.2021 о 16:07 за адресою: Полтавський район с. Копили авто «Газель» днз НОМЕР_2 збило невідомого чоловіка на трасі перед підйомом на «копилянську» (Т. 1 а.с.166-167); відповідно до рапорту чергового, зареєстрованого 02.12.2021 за №11474 у ВП №2(м. Полтава) ГУНП в Полтавській області, 02.12.2021 о 17:39 год надійшло телефонне повідомлення зі служби 102 про те, що 02.12.2021 о 17:37 з приймального відділення обласної лікарні півідомили, що в реанімації потерпілий прийшов до тями та повідомив, що він ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає у АДРЕСА_3 (Т. 1 а.с.168).

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.12.2021 зі схемою та фототаблицею вбачається, що на автодорозі Київ-Харків-Довжанськ, М-03, 343 км, на автомобілі вантажному «ГАЗ 33-02-14» днз НОМЕР_1 виявлене пошкодження правого дзеркала заднього виду, яке відокремлене від транспортного засобу та знаходиться за металевим відбійником, потертості на пластику на передньому бампері та подряпини справа, тріщини на лобовому склі, потертості на пластику на правій стійці (Т. 1 а.с.169-179).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №57 від 20.01.2022, згідно з наданою медичною документацією на ОСОБА_7 у останнього виявлено: черепно-мозкова травма, забій головного мозку з переломом кісток черепу з переходом на основу, множинні переломи кісток лицевого скелету, забої м`яких тканин та забійні рани голови, які утворились від дії тупих обмежених предметів, якими могли бути і виступаючі частини транспортного засобу, що рухався, можливо, у строк та при обставинах, вказаних вище, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя(п. 2.1.2, 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995)Т. 1 а.с.188-190).

Згідно з висновком експертизи технічного стану автомобіля №СЕ-19/117-22/538-ІТ від 18.01.2022, на момент огляду(дослідження) вантажного фургону «ГАЗ 33-02-14» днз НОМЕР_1 несправностей робочої гальмівної системи, рульового керування та ходової частини не виявлено (Т.1 а.с.195-202).

Відповідно до висновку інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/117-22/3853-ІТ від 21.04.2022, у заданій дорожній обстановці в діях водія фургону «ГАЗ 33-02-14» днз НОМЕР_1 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 1.10 Розділу 1 у частині визначення терміну «узбіччя», 12.3. Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням цієї пригоди; у заданій дорожній обстановці водій вантажного фургону «ГАЗ 33-02-14» днз НОМЕР_1 ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання ним вимог п.п. 1.10 Розділу 1 у частині визначення терміну «узбіччя», 12.3. Правил дорожнього руху (Т.1 а.с.205-209).

З відеозапису, наданого свідком ОСОБА_8 , дослідженого судом, та протоколу огляду носія інформації оптичного диску від 09.12.2021 вбачається, що вантажний автомобіль, який рухається попереду в межах укріпленого узбіччя, здійснює наїзд на пішохода, одягненого у темний колір, який у результаті наїзду падає на проїзну частину(Т. 1 а.с.210-214).

Під час слідчого експерименту, зафіксованого у протоколі від 09.05.2022, за результатами дослідження відеозапису, наданого свідком ОСОБА_8 , та відтворення на місці за допомогою мікроавтобуса пасажирського «ГАЗ 32213-224-СПГ, кабіна якого повністю відповідає за геометричними параметрами кабіні вантажного фургону «ГАЗ 33-02-14» днз НОМЕР_1 , визначено, що транспортний засіб рухався таким чином, що боковий інтервал між крайньою правою габаритною точкою мікроавтобуса(правим дзеркалом заднього виду) та металевою огорожею на узбіччі склав 0,45 м(Т.1 а.с.226-233).

Під час слідчого експерименту, зафіксованого у протоколі від 05.04.2022, ОСОБА_5 показав місце розташування пішохода та вантажного фургону «ГАЗ 33-02-14» днз НОМЕР_1 перед та під час наїзду, а також обставини різкої зміни напрямку руху пішохода перед цим (Т.1 а.с.215-225).

Як вбачається з повідомлення Полтавської гравіметричної обсерваторії інституту геофізики ім. С.І.Субботіна НАН України від 16.05.2022 за №76/57, 02.12.2021 захід Сонця в локації поблизу 343 км шосе Харків-Київ(широта 49033.4`N; довгота 340 35.1`Е) відбувся о 15 год 55 хв. за київським (зимовим) часом. Громадянські сутінки тривали протягом часового інтервалу 15 год 55 хв. :-16 год 21 хв. Тобто о 16 год 07 хв. були громадянські сутінки. Аналогічно, 05.04.2022 захід Сонця у цьому місці відбувся о 19 год 28 хв. за київським (літнім) часом. Громадянські сутінки тривали протягом часового інтервалу 19 год 28 хв. :-19 год 52 хв. Момент 19 год 33 хв. припадає на період громадянських сутінок(Т.1 а.с.237).

Суд вважає вину обвинуваченого повністю доведеною вищенаведеними доказами, що були досліджені в судовому засіданні.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості конкретні обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, його поведінку як до вчинення кримінального правопорушення, так і після цього, відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність тих, що його пом`якшують, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведених обставин суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі санкції статті за цей злочин.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує конкретні обставини скоєного злочину, ступінь його тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який має на утриманні малолітніх дітей,у т.ч. дитини з інвалідністю; відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність обставини, що пом`якшує покарання; думку потерпілого, який під час судового розгляду отримав від обвинуваченого у повному обсязі відшкодування заподіяної моральної шкоди та не наполягає на суворому покаранні.

Враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обставин, що його обтяжують;ставлення обвинуваченого до скоєного, який висловлює щирий жаль та каяття з приводу скоєного; наявність на його утриманні двох малолітніх дітей, одна з яких є дитиною з інвалідністю; повне відшкодування завданої моральної шкоди, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, застосувавши до нього положення ст.75 КК України, та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 2,3 статті 76 КК України. При цьому суд враховує, що з моменту скоєння злочину пройшов значний проміжок часу, протягом якого обвинувачений продемонстрував законослухняну поведінку, тому визнає за можливе визначити іспитовий строк у мінімальному розмірі.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Щодо призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами суд дійшов таких висновків.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.20, п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

При призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після в чинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

При цьому, згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами, рекомендувати судам при постановленні вироку обговорювати питання про застосування поряд з основним покаранням відповідного додаткового.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд враховує думку усіх учасників судового розгляду, які просили не позбавляти ОСОБА_5 права керування транспортними засобами, який працює водієм та є єдиним годувальником сім`ї, щиро розкаявся, повністю відшкодував заподіяну моральну шкоду.

При цьому суд враховує обставини події, а також те, що обвинувачений раніше не судимий, до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягувався.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

При визначенні покарання суд також враховує, що обвинувачений не перебуває на обліках у лікаря-нарколога з приводу вживання алкоголю та наркотиків.

Вирішення цивільного позову

Прокурором заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації до обвинуваченого про відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 у розмірі 19 183,68 грн.

Вирішуючи цивільний позов, суд керується статтями 28, 128 КПК України, статтями 1166, 1167 ЦК України та постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна». При цьому суд виходить з установленого законом правила про те, що майнова шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

З огляду на доведеність вини обвинуваченого та визнання ним позову у повному обсязі, суд приходить до висновку про його задоволення.

Також потерпілим ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди у розмірі 196 218,19 грн, від якого потерпілий під час судового розгляду відмовився та ухвалою суду від 01.07.2025 провадження у цій частині закрито; та до ПАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» про відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 781,81 грн(від якого потерпілий під час судового розгляду у цій частині вимог відмовився та ухвалою суду від 01.07.2025 провадження у цій частині закрито) та 75 636,30 грн шкоди, заподіяною ушкодженням здоров`я.

Представник цивільного відповідача - ПАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» надала відзив на позов, у якому зазначила, що наразі обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування не настав, оскільки відсутнє рішення суду про визнання винуватості ОСОБА_5 у скоєнні зазначеної ДТП. Разом з тим, вимоги у частині відшкодування вартості стоматологічного лікування у розмірі 24 000 грн не підтверджені належними доказами, оскільки не надано підтвердження , що ФОП ОСОБА_9 є медичним закладом охорони здоров`я, а також довідка не містить відомостей про те, які саме процедури, у якій кількості необхідно пройти, що унеможливлює встановлення причинно-наслідкового зв`язку між отриманими потерпілим травмами та необхідністю лікування. Окрім того, вважає, що витрати на суму 1296,96 грн не є витратами на лікування(430,60 грн згідно з чеками за №172155 від 04.12.2021, за №687 від 14.01.2022, за №28507 від 17.01.2022 пеленки, продукти харчування, пакети; 474,86 грн згідно з чеком за №514К від 04.01.2022 витрати на оплату комісії банків; 391,50 грн згідно з чеком за №1 від 24.01.2022 не містить призначення платежу), тому не є такими, що підлягають відшкодуванню страховиком.

Цивільний позов до ПАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» про відшкодування 75 636,30 грн шкоди, заподіяною ушкодженням здоров`я, підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів № АР / 5095431 від 09.12.2020 забезпеченим транспортним засобом, цивільно-правова відповідальність володільця якого є застрахованою на термін до 28.12.2021 включно, є «ГАЗ 33-02-14» днз НОМЕР_1 у ПАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», страхова сума (ліміт відповідальності страховика) за цим полісом визначена у розмірі 260 000 грн за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю потерпілих (Т.1 а.с. 241).

Згідно ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 24.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Так, у позові в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що внаслідок ДТП потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження та на придбання ліків та проходження лікування було витрачено 51 636,30 грн, а також потребує стоматологічного лікування та протезування на суму 24 000 грн.

Дослідивши надані цивільним позивачем докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову у розмірі 49 296,96 грн з огляду на таке.

Позовні вимоги у частині відшкодування вартості стоматологічного лікування у розмірі 24 000 грн не підтверджені належними доказами, оскільки не доведено причинно-наслідкового зв`язку між заподіяними внаслідок ДТП травмами та необхідністю їх понесення саме у зазначеному розмірі. Також не надано підтвердження, що ФОП ОСОБА_9 є медичним закладом охорони здоров`я, а також довідка не містить відомостей про те, які саме процедури, у якій кількості необхідно пройти, що унеможливлює встановлення причинно-наслідкового зв`язку між отриманими потерпілим травмами та необхідністю лікування.

Не підлягають до задоволення і понесені ОСОБА_7 витрати на суму 1296,96 грн, оскільки не є витратами на лікування(430,60 грн згідно з чеками за №172155 від 04.12.2021, за №687 від 14.01.2022, за №28507 від 17.01.2022 пеленки, продукти харчування, пакети; 474,86 грн згідно з чеком за №514К від 04.01.2022 витрати на оплату комісії банків; 391,50 грн згідно з чеком за №1 від 24.01.2022 не містить призначення платежу), тому не є такими, що підлягають відшкодуванню страховиком.

Мотиви інших рішень

Процесуальні витрати на проведення судових експертиз становлять 1372,96 грн та згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Керуючись ст.ст.374-376 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов прокурора задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави в особі Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації 19 183,68 грн витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 .

Цивільний позов ОСОБА_7 до ПАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» про відшкодування 75 636,30 грн шкоди, заподіяною ушкодженням здоров`я, - задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на користь ОСОБА_7 49 296,96 грн на відшкодування шкоди, заподіяною ушкодженням здоров`я.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 1372,96 грн.

Речові докази по справі: автомобіль «ГАЗ 33-02-14» днз НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_10 залишити у його власності.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 30 днів з моменту проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1