Провадження № 1-кс/947/8645/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника ТОВ «ФК «Новотех», ПП «БУНГЕВІЛ» - адвоката ОСОБА_4 під час розгляду клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна та передачу Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних злочинів в рамках кримінального провадження №0000065 від 07.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.368-5 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного 28.08.2015 року до ЄРДР за № 0000065 від 07.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.368-5 КК України, розпочатого за фактом набуття особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, активів, вартість яких більше ніж на шість тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян перевищує її законні доходи.

Процесуальний керівник звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладання арешту на приміщення №102 по вул.Катерининська, буд.1 у м.Одесі, загальною площею 279,4 кв. м, РНОНМ 1 - 28/100 якого належить ТОВ «Фінансова Компанія «Новотех», код ЄДРПОУ № 40594664, а 72/100 належить ПП «Бугенвіл», код ЄДРПОУ № 37811190, шляхом заборони користування та передачі його Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (код ЄДРПОУ № 41037901) у відповідності до вимог Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» та Положення про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення управління у порядку та умовах, визначених статей ст.ст. 1, 9, 19, 21-24 Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» від 10 листопада 2015 року № 772-VIII, підп. 14 п. 4 Положенням про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, затверджене постановою КМУ № 613 від 11.07.2018.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання, посилаючись на викладені в клопотанні доводи, визнання майна речовим доказом, накладенням на нього арешту в частині заборони розпорядження та відчуження та вартість такого майна.

Представник АРМА надав заяву в якій зазначив, що є достатньо підстав для задоволення клопотання прокурора.

Представник власника майна ТОВ «ФК «Новотех», ПП «БУНГЕВІЛ» - адвокат ОСОБА_4 надав письмові заперечення, які підтримав в судовому засіданні, зазначив, що власники майна ТОВ «ФК «Новотех», ПП «БУНГЕВІЛ» не надають згоди на передачу майна в управління, що передбачено ст.100 КПК України. Зауважив, що ухвала про накладення арешту в межах кримінального провадження передбачає лише заборону відчуження та розпорядження, а не обмеження правомочності власників, що полягає в користуванні вказаним майном, такий захід забезпечення кримінального провадження був застосований слідчим суддею для забезпечення ефективного розслідування та недопущення можливості втрати або зміни доказів. Крім того, припущення органу досудового розслідування щодо належності майна ТОВ «ФК «Новотех», ПП «БУНГЕВІЛ» до необґрунтованих активів ОСОБА_5 не підтверджується жодними доказами та наразі не доведено. Зазначив, що наданий висновок експерта, щодо визначення вартості речових доказів викликає сумніви, оскільки датований 2020 р. Майно, щодо якого подається клопотання протягом тривалого часу перебуває під арештом накладеним за клопотанням органу досудового розслідування в рамках інших кримінальних проваджень, тому, на думку представника, наразі виникає ситуація конфлікту арештів, чим порушуються права осіб, в інтересах яких накладені такі арешти. Крім того, прокуратурою не надано жодних доказів недостатності або порушення застосованих заходів забезпечення кримінального провадження. У зв`язку із недостатністю та недопустимістю доказів прокурора на обґрунтування необхідності додаткового втручання в мирне користування майном, просив залишити без задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думки прокурора та представника власників майна, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ст.170 ч.3 КПК України, у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно до ч.2 п.1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Вказаний об`єкт нерухомості є предметом кримінального правопорушення, визнаний речовим доказом, тобто відповідає критеріям зазначеним в ст.98 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АGОSІ" проти Сполученого Королівства" (АGОSІ v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 28.04.2025 року клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000065 від 07.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.368-5 КК України задоволено. Накладено арешт на приміщення № 102 по вул. Катерининська, буд. 1 у м. Одесі, загальною площею 279,4 кв м., РНОНМ 1, 28/100 якого належить ТОВ «Фінансова Компанія «Новотех», код ЄДРПОУ № 40594664, а 72/100 ПП «Бугенвіл», код ЄДРПОУ № 37811190, шляхом заборони будь-яким юридичним та фізичним особам розпоряджатися, відчужувати та здійснювати будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (в тому числі поділу, об`єднання, виділу частки).

Під час розгляду клопотання, встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Приймаючи до уваги правову підставу для арешту майна тобто необхідність виключення ризиків подальшої реалізації нерухомого майна,можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб, вважаю доведеним прокурором наявність обґрунтованих підстав для арешту зазначеного у клопотанні майна, шляхом заборони користування.

Крім того, згідно до вимог абз.7 ч.6 ст.100 КПК України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

Відповідно до вимог ч.7 ст.100 КПК України, у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до слідчого судді Вищого антикорупційного суду, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із статтями 171-173цього Кодексу. Прокурор у випадку, передбаченому абзацом сьомим частини шостої цієї статті,не пізніше наступного робочого дня з моменту постановлення ухвали слідчого судді, суду надсилає копію цієї ухвали Національному агентству України з питань виявлення,розшуку та управління активами,одержаними від корупційних та інших злочинів, із зверненням щодо прийняття активів, а також вживає невідкладних заходів щодо передачі цих активів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Так, приміщення №102 по вул.Катерининська, буд.1 у м.Одесі, загальною площею 279,4 кв.м., що належать: 28/100 частина - ТОВ «Фінансова Компанія «Новотех», код ЄДРПОУ №40594664, а 72/100 частина - ПП «Бугенвіл», в рамках даного кримінального провадження, визнані речовим доказом, вартість якого, складає 9 011 500 грн, тобто, перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на поточний рік.

В той же час згідно з правовою позицією, висловленою у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Раймондо проти Італії» від 22.02.1994, арешт відповідного майна, поза сумнівом, застосовується як проміжний захід, що має забезпечувати, у разі потреби, подальшу конфіскацію цього майна, яке вважається органом досудового розслідування ймовірним результатом незаконної діяльності. А тому є підстави для накладення арешту на вищезазначене майно, в частині користування.

Слідчий суддя встановив, що органом досудового розслідування усунуто недоліки, що були встановлені, зокрема в ухвалі Київського районного суду м. Одеси від 09.06.2025 року.

Враховуючи, що ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 28.04.2025 накладено арешт на приміщення № 102 по вул. Катерининська, буд. 1 у м. Одесі, загальною площею 279,4 кв.м., з урахуванням особливостей відповідного майна, а також збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність накладення арешту на зазначене майно шляхом заборони користування та передання в управління Національному агентству з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів приміщення № 102 по вул. Катерининська, буд. 1 у м. Одесі, загальною площею 279,4 кв.м. для здійснення управління в порядку визначеному Законом. Керуючись вимогами ст.ст.36,98,100,309 КПК України, ст.ст.1,9,19,20 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

Представник власника майна заперечував щодо накладення арешту на майно в частині заборони користування та передачі майна АРМА, що унеможливлює вирішити питання щодо передачі арештованого майна АРМА за письмовою згодою власника.

Посилання представника на те, що майно, щодо якого подається клопотання протягом тривалого часу перебуває під арештом накладеним за клопотанням органу досудового розслідування в рамках інших кримінальних проваджень та наразі виникає ситуація конфлікту арештів, чим порушуються права осіб, в інтересах яких накладені такі арешти, не спростовує обставини, встановлені під час розгляду клопотання прокурора під час якого не встановлено будь-якого конфлікту арештів. Наявність декількох арештів жодним чином не суперечить вимогам КПК України.

Слідчим суддею наразі, встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавленої особи пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності особи, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Приймаючи до уваги встановлені в судовому засіданні зазначені обставини кримінального провадження, зокрема, необхідність забезпечення збереження майна або збереження його економічної вартості, належність зазначеного майна ТОВ «ФК «Новотех», ПП «БУНГЕВІЛ», що за дорученням ОСОБА_5 здійснювали дії щодо нерухомого майна, тотожних за змістом здійсненню права розпорядження ним, вартість якого перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, неможливість передачі арештованого майна АРМА за письмовою згодою власника, вважаю доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованих підстав для передачі майна АРМА, згідно до вимог передбачених абз.7 ч.6 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 98,100, 170, 171-173, 309, 395 КПК України, ст.ст.1,9,19,20 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна та передачу Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних злочинів в рамках кримінального провадження №0000065 від 07.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.368-5 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на приміщення №102 по вул.Катерининська, буд.1 у м.Одесі, загальною площею 279,4 кв. м, РНОНМ 1 - 28/100 якого належить ТОВ «Фінансова Компанія «Новотех», код ЄДРПОУ № 40594664, а 72/100 належить ПП «Бугенвіл», код ЄДРПОУ № 37811190, шляхом заборони користування.

Передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () для здійснення управління у порядку та на умовах, визначених статтями 1,9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» речові докази у кримінальному провадженні на які накладено арешт, а саме: приміщення №102 по вул.Катерининська, буд.1 у м.Одесі, загальною площею 279,4 кв. м, РНОНМ 1 - 28/100 якого належить ТОВ «Фінансова Компанія «Новотех», код ЄДРПОУ № 40594664, а 72/100 належить ПП «Бугенвіл», код ЄДРПОУ № 37811190.

Зобов`язати службових осіб Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ЄРДПОУ 41037901) прийняти вищевказане майно в управління у відповідності до чинного законодавства.

Ухвала, в частині арешту майна, виконується негайно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1