Провадження № 1-кс/643/3637/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника скарги ОСОБА_3 в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Салтівського районного суду міста Харкова скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 05.04.2025 про закриття кримінального провадження № 0000221 від 02.10.2023, -

встановив:

26.06.2025 до слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 05.04.2025 про закриття кримінального провадження № 0000221 від 02.10.2023.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що 23.08.2023 ОСОБА_3 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань із заявою про злочин щодо вчинення відносно нього недозволених методів з боку працівників поліції в м. Люботин Харківської області під час проведення досудового розслідування, внесеного до ЄРДР № 0000159 від 02.11.2022.

Заявник зазначає, що з моменту написання заяви про злочин до ОСОБА_3 жодного разу в СІЗО не відвідували ні слідчі Державного бюро розслідувань, ані оперативні співробітники та не допитували з приводу фактів, викладених у заяві.

В судовому засіданні на запит суду від Державного бюро розслідувань надійшла відповідь про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 . Постанова про закриття кримінального провадження обґрунтована тим, що під час розслідування кримінального провадження були здійсненні заходи щодо встановлення обставин перевищення працівниками поліції своїх повноважень, факти в заяві не підтверджені.

ОСОБА_3 вважає, що орган, який проводив досудове розслідування, формально віднісся до обов`язку проведення повного та неупередженого розслідування і фактично справу не розслідував. Тому постанова про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під № 0000221, підлягає скасуванню.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 26.06.2025 відкрито провадження за скаргою, призначено дату та час судового розгляду, витребувано з Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, матеріали кримінального провадження кримінального провадження № 0000221 від 02.10.2023.

Витребувані матеріали надійшли до слідчого судді 27.06.2025 (вх. № 33076/25).

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав викладену в скарзі позицію та просив скаргу задоволити.

Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився, клопотань та заперечень до слідчого судді не надходило. Неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду матеріалів скарги, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Заслухавши заявника, розглянувши матеріали скарги, дослідивши витребувані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступні обставини.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 05.04.2025 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000221 від 02.10.2023, розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, кримінальне провадження було закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Статтею 284 КПК України чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В ч. 1 ст. 92 КПК України, вказано, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм КПК України, на слідчого суддю покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у провадженні слідчого Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві, ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження № 0000221 від 02.10.2023, під час якого здійснювалось розслідування кримінального правопорушення, первинно кваліфікованого за ч. 2 ст. 365 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні був допитаний свідок ОСОБА_3 , який повідомив щодо застосування відносно нього недозволених методів з боку правоохоронних органів. Згідно даних журналу обліку доставлених відвідувачів та запрошених до ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області за 2022 рік встановлено, що ОСОБА_3 прибував та вибував з відділення поліції 03.11.2022, 04.11.2022, 05.11.2022 та 07.11.2022 Водночас в графі № 8 «Наявність чи відсутність претензій до працівників поліції» скарг або заяв щодо застосування по відношенню до нього фізичного чи психологічного насилля, за вказаними датами записів виявлено не було. Відповідно до листа Харківської медичної частини № 27, по прибуттю до місця утримання ОСОБА_3 будь-яких скарг на стан здоров`я або наявність тілесних ушкоджень не висловлював, під час огляду черговим медичним працівником тілесних ушкоджень у останнього виявлено не було. Призначалася судово-почеркознавча експертиза. Також були допитані в якості свідків працівники поліції ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які зазначили, що під час досудового розслідування будь-яких скарг, клопотань, заяв чи інших звернень від ОСОБА_3 не надходило.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії" від 28.10.1998 (заява № 77617/01)). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" від 08.07.1999 (заява № 23763/94) та "Ґюль проти Туреччини" від 08.06.2010 (заява № 4870/02)).

У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Досудовим розслідуванням не встановлено факту перевищення влади або службових повноважень працівниками відділу поліції № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області.

Таким чином, під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження вжито всіх передбачених законом заходів для встановлення складу кримінального правопорушення, допитано всіх свідків, надана правова оцінка зібраним по справі доказам.

Нормами ст. 22 КПК України врегламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що оскаржуване процесуальне рішення про закриття кримінального провадження можна вважати обґрунтованим та підставним, а тому, виходячи із загальних засад кримінального провадження, з метою застосування належної правової процедури для виконання завдань кримінального провадження, в задоволенні скарги належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 22, 23, 220, 284, 303-304, 306-307, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 05.04.2025 про закриття кримінального провадження № 0000221 від 02.10.2023 - відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 0000221 від 02.10.2023 повернути до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 03.07.2025 о 11:55.

Слідчий суддя ОСОБА_1