Справа № 233/7324/23
Провадження № 1-кп/932/574/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про закриття кримінального провадження)

22 липня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (ВКЗ),

захисника ОСОБА_4 (ВКЗ),

обвинуваченого ОСОБА_5 (ВКЗ),

розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000349 від 03 жовтня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинськ, Донецької області, українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, розлученого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні - немає, зареєстрований за адресом: АДРЕСА_1 , на разі відбуває покарання у Катеринівській виправній колонії №46, раніше судимого:

1)19.06.2020 року - Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Ухвалою Донецького апеляційного суду від 26.01.2021 року - вирок змінено та вважати засудженим за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

2)03.02.2025 року - Галицьким районним судом м. Львова за ч.4 ст.186КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі;

3)26.02.2025 року - Франківським районним судом м. Львова за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі; покарання не відбуте, судимості в установленому порядку не зняті і не погашені;

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду міста Дніпра перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000349 від 03 жовтня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190КК України.

Відповідно до обвинувального акта:

25.09.2023 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, точного часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 проходив по вулиці Ціолковського м. Костянтинівка, Краматорського району, Донецької області, де на автобусній зупинці біля буд. №19 по вул. Ціолковського м. Костянтинівка, Краматорського району, Донецької області, до нього підійшов малознайомий йому громадянин ОСОБА_6 , котрий був в стані алкогольного сп`яніння та попросив у ОСОБА_5 підкурити. Познайомившись з ОСОБА_6 , після п`ятнадцяти хвилин спілкування, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном, шляхом обману. Після чого ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, розуміючи протиправність своїх дій, повторно, з корисливих мотивів, умисно, шляхом обману, не маючи на меті в подальшому повертати власнику майно, попросив у малознайомого йому ОСОБА_6 належний останньому мобільний телефон торгівельної марки «Хiaomi», у корпусі синього кольору, моделі «Redmi 9C NFC», об`єм пам`яті 32 ГБ., під приводом здійснення телефонного дзвінка.

ОСОБА_6 , будучі не обізнаним в злочинному намірі ОСОБА_5 , погодився та добровільно передав йому мобільний телефон торгівельної марки «Хiaomi», у корпусі синього кольору, моделі «Redmi 9C NFC», об`єм пам`яті 32 ГБ., в якому знаходилась сім - картка оператору мобільного зв`язку ТОВ «Vodafone» НОМЕР_1 та НОМЕР_1 , яка не представляє матеріальної цінності для потерпілого.

Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_5 , знаходячись неподалік від будинку №19 по вул. Ціолковського, м. Костянтинівка, Краматорського району, Донецької області, розуміючи протиправність своїх дій, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, не маючи на меті у подальшому повертати власнику майно, під приводом здійснення дзвінка, зробивши вигляд що дзвонить, зайшов за автобусну зупинку.

Після чого ОСОБА_5 утримуючи при собі майно, яким заволодів шляхом обману, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 відсутній та за ним не спостерігає, з місця вчинення кримінального правопорушення зник розпорядившись викраденим на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2050 грн.

Під час судового розгляду суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_5 , що із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення за ч.2 ст.190КК України - шахрайство, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому у розмірі 2050,00 грн., вже не є кримінально караним, та у зв`язку із чим суд запитав згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України, у зв`язку із втратою сили законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, тобто декриміналізацією інкримінованого ОСОБА_5 діяння.

Обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття відносно нього кримінального провадження, надавши згоду на таке закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою сили закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Суд роз`яснив обвинуваченому наслідки закриття кримінального провадження на підставі, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України.

Прокурор - не заперечувала проти закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України.

Захисник - не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Потерпілий - заздалегідь, надав суду заяву, про розгляд кримінального провадження без його особистої участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мав та інші сторони кримінального провадження не заперечували проти розгляду клопотання обвинуваченого без особистою участі потерпілого.

Заслухавши думки наявних учасників кримінального провадження стосовно закриття кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно із ч.7 ст.284КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Зі змісту ч.8 ст.284КПК України слідує, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.479-2КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує..

Згідно з ч.1 ст.5КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51КУпАП.

У зв`язку із чим, інкриміноване особі у межах кримінального провадження заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) на суму до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння, законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень, що посягають на власність, та такі діяння не є кримінально караними відповідно до диспозицій частин статті 190КК України.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян, вказаний в диспозиції норм для настання адміністративної і кримінальної відповідальності, встановлюється не в розмірі 17 грн, а на рівні податкової соціальної пільги - 1/2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня поточного року (відповідно до п.5 р. XX Податкового кодексу).

Відповідно до ст.7Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» слідує, що у 2023 році установлено з 01.01.2023 р. прожитковий мінімум для працездатних осіб на рівні 2684 грн., 00 копійок.

В обвинувальному акті вказано, що протиправними діями ОСОБА_7 заподіяна майнова шкода ОСОБА_6 на загальну суму 2050,00 грн., тобто встановлена досудовим розслідуванням заподіяна шкода обвинуваченого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що відбулась декриміналізація вчиненого ОСОБА_5 діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 р., та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження, суд доходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п.4-1 ч.1 ст.284КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати - відсутні.

Долю речових доказів, слід вирішити за приписами ст.100КПК України

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосований та суд не знаходить підстав для його застосування.

Керуючись положеннями ст. ст. 3,5КК України, п.4-1 ч.1 ст. 284, ст.ст. 284, 369, 370, 372, 479-2 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п.4-1 ч.1 ст.284КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння - кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000349 від 03 жовтня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190КК України - закрити.

Речовий доказ:

-мобільний телефон марки: REDMI 9C NFC - IMEI58572, який відповідно до розписки про відповідальне зберігання знаходиться у потерпілого ОСОБА_6 , як у власника вказаного речового доказу - після набрання ухвалою законної сили - залишити ОСОБА_6 за приналежністю.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Шевченківського районного суду

міста Дніпра ОСОБА_1