Справа № 166/1819/24 Провадження №11-кп/802/541/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 30 червня 2025 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 30 червня 2025 року задоволено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 та відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 28 серпня 2025 року включно.

Своє рішення суд мотивував тим, що з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, будь-який інший більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та дієво запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить оскаржену ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на нічний домашній арешт. Вказує про незаконність та необґрунтованість оскарженої ухвали, оскільки судом належним чином не взято до уваги особу обвинуваченого, його майновий та сімейний стан, позитивну характеристику, обставини тривалого застосування до ОСОБА_7 найбільш суворого запобіжного заходу, а також поведінку останнього під час розгляду справи. Крім того прокурором не доведено неможливість забезпечення належної поведінки обвинуваченого за умови застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту в нічний період доби, який обвинувачений може відбувати як за місцем свого проживання, так і за місцем проживання та реєстрації дружини.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, думку обвинуваченого, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.

Норми ч. 1 ст. 194 КПК України регламентують, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції відповідно до положень кримінального процесуального законодавства, а також майнового і сімейного стану ОСОБА_7 , міцності його соціальних зв`язків, інших даних про його особу, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, підставно продовжив обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Матеріалами провадження стверджується, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, покарання за який передбачається виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, на даний час в рамках цього кримінального провадження триває судовий розгляд.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Як і під час розгляду у суді першої інстанції, так і в апеляційній інстанції, прокурором доведено можливість впливу ОСОБА_7 на свідків, які були підлеглими обвинуваченого, враховуючи, що деякі зі свідків своїх показань, які суд досліджує безпосередньо, суду ще не надали. Проживання у прикордонному із Республікою Молдова населеному пункті, недоведеність стороною захисту міцності соціальних зв`язків, майновий стан обвинуваченого, на переконання колегії суддів цілком обґрунтовано свідчать про існування ризику переховування від суду.

Виходячи з викладеного, на переконання колегії суддів, тяжкість інкримінованого обвинувачення ОСОБА_7 у сукупності з обставинами кримінального провадження та даними про особу обвинуваченого дають обґрунтовані підстави вважати, що ризики, існування яких були підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, своєї актуальності не втратили.

Наполегливі доводи захисника у суді першої інстанції та в апеляційній скарзі щодо недоведеності обвинувачення ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, цілком необґрунтовані на етапі вирішення застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме продовження запобіжного заходу. Питання про наявність у діях обвинуваченого складу злочину, доведеність цього обвинувачення, вирішується судом у нарадчій кімнаті шляхом оцінки досліджених доказів та закріплюється в остаточному судовому рішенні.

Зважаючи на наведене суд на підставі оцінки сукупності отриманих доказів дійшов правильного висновку, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, у якому він обвинувачується, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є вірогідною та достатньою підставою для застосування стосовно обвинуваченого такого обмежувального заходу як тримання під вартою.

Відомості про особу обвинуваченого та інші доводи на які посилався захисник в поданій апеляційній скарзі не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків та, на думку судової колегії, не забезпечать виконання ОСОБА_7 належної процесуальної поведінки.

Таким чином колегія суддів вважає, що продовжуючи ОСОБА_7 винятковий запобіжний захід суд першої інстанції врахував як обставини, передбачені ст. 184 КПК України, так і обставини, визначені ст. 194 КПК України.

За таких обставин законних підстав для скасування ухвали, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст. 422-1 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 30 червня 2025 року стосовно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий

Судді