ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1386/25 Справа № 202/4738/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 та прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 27 червня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000043 від 19 лютого 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, офіційно не працюючого, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

в режимі відеоконференції

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 27 червня 2025 року частково задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 23 серпня 2025 року, з визначенням застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно складає 757 000 гривень.

Слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, а також про існування ризиків переховування останнього від органу досудового розслідування/суду, з огялду на суворість передбаченого покарання. Також слідчим суддею встановлено ризик вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення, оскільки він офіційно не працює, а отже немає сталого доходу, що дає підстави виявити ті характерні ознаки, які підкріплюють твердження про небезпеку вчинення підозрюваним спроб вчинити інший злочин у сфері незаконного обігу наркотичних речовин з метою отримання доходу.

Під час прийняття рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя також дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В апеляційній скарзі:

- захисник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 відмовити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги захисник вказує на необґрунтованість підозри ОСОБА_7 , з посиланням на відсутність жодного доказу для встановлення зв`язку ОСОБА_7 із замовниками, підозрюваними, наркотичними речовинами або грошовими коштами. Зазначає, що ОСОБА_7 не має жодного відношення до інкримінованих збутів, за більш ніж рік слідства, не встановлено жодного свідка який вказав би на підозрюваного.

Захисник також посилається на недоведеність жодного з заявлених прокурором ризиків, оскільки ОСОБА_7 є особою раніше не судимою, від органу досудового розслідування та суду ніколи не переховувався, має міцні соціальні зв`язки, проживає разом зі своєю сім`єю, матір ОСОБА_7 має статус учасника бойових дій, наразі є пенсіонеркою, батько ОСОБА_7 та сестра є інвалідами, за якими ОСОБА_7 здійснює догляд, оскільки вони потребують його постійної присутності та допомоги у повсякденному житті.

Також, захисник зауважує, що судом першої інстанції визначено розмір застави в сумі 757 000 гривень, який є непомірним для підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки останній не має таких великих заощаджень та майна яке б він міг продати.

- прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання прокурора задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

В обґрунтування вказує, що слідчий суддя прийшов до передчасного висновку, який не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з встановлення застави у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .

Прокурор вважає, що доцільно застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і таким чином запобігти спробам підозрюваного ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Заслухавши сторони кримінального провадження, захисника та підозрюваного, які просили задовольнити апеляційну скаргу захисника, а також заперечували проти апеляційної скарги прокурора, позицію прокурора, який просив задовольнити свою апеляційну скаргу та заперечував проти апеляційної скарги сторони захисту, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів справи слідує, що 19 лютого 2024 року до ЄРДР за № 0000043 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, 17 травня 2025 року відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України та 31 травня 2025 року відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

25 червня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті психотропної речовини, вчиненому організованою групою; за ч. 3 ст. 307 КК України, а саме: незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті психотропної речовини та наркотичних засобів, вчиненому повторно, організованою групою; за ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненому повторно, групою осіб.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом про хід НСДР - обстеження публічно недоступного іншого володіння особи, - автомобіля, з метою виявлення та вилучення зразків від 08 квітня 2025 року; протоколом про результат НСРД - аудіоконтроль особи від 31 травня 2025 року; протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 24 травня 2025 року; протоколами про результати проведення НСРД - аудіо-, відеоконтроль особи від 31 травня 2025 року; протоколом про результати проведення НСРД - візуальне спостереження за особою від 31 травня 2025 року; висновком експерта № СЕ-16/104-25/21578-НЗПРАП від 04 червня 2025 року; протоколами про результати проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 31 травня 2025 року; протоколом про хід НСРД - негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження від 07 квітня 2025 року; висновком експерта № СЕ-16/104-25/22299-НЗПРАП від 10 червня 2025 року; протоколом про результати проведення НСРД - аудіоконтроль особи від 16 грудня 2024 року; протоколом про результати проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 16 грудня 2024 року; висновком експерта № СЕ-16/104-25/22303-НЗПРАП від 06 червня 2025 року; висновком експерта № СЕ-19/104-25/22302-НЗПРАП від 10 червня 2025 року; висновком експерта № СЕ-19/104-25/22301-НЗПРАП від 09 червня 2025 року; протоколом про результати проведення НСРД - аудіоконтроль особи від 31 травня 2025 року; протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 22 квітня 2025 року; протоколами про результати проведення НСРД - візуальне спостереження за особою від 31 травня 2025 року; висновком експерта № СЕ-19/104-25/16414-НЗПРАП від 28 квітня 2025 року; протоколом про хід НСРД - негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження від 18 квітня 2025 року; висновком експерта № СЕ-19/104-25/22317-НЗПРАП від 06 червня 2025 року; протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 02 травня 2025 року; висновком експерта № СЕ-19/104-25/21596-НЗПРАП від 04 червня 2025 року; протоколом про хід НСДР - обстеження публічно недоступного іншого володіння особи, - автомобіля, з метою виявлення та вилучення зразків від 10 травня 2025 року; висновком експерта № СЕ-19/104-25/22313-НЗПРАП від 10 червня 2025 року; висновком експерта № СЕ-19/104-25/22307-НЗПРАП від 10 червня 2025 року; висновком експерта № СЕ-19/104-25/22307-НЗПРАП від 06 червня 2025 року; висновком експерта № СЕ-19/104-25/22305-НЗПРАП від 06 червня 2025 року; висновком експерта № СЕ-19/104-25/22386-НЗПРАП від 09 червня 2025 року; протоколом про результати проведення НСРД - візуального спостереження за річчю від 18 травня 2024 року; протоколом про хід НСДР - обстеження публічно недоступного місця, - житла, з метою виявлення та вилучення зразків від 08 квітня 2025 року; висновком експерта № СЕ-19/104-25/22391-НЗПРАП від 10 червня 2025 року; протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 30 квітня 2025 року; висновком експерта № СЕ-19/104-25/21593-НЗПРАП від 04 червня 2025 року; протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 15 травня 2025 року; висновком експерта № СЕ-19/104-25/21590-НЗПРАП від 04 червня 2025 року; протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 01 травня 2025 року; висновком експерта № СЕ-19/104-25/21598-НЗПРАП від 04 червня 2025 року; протоколом про результати проведення НСРД - установлення місця знаходження радіообладнання від 31 травня 2025 року; протоколами про результати проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 31 травня 2025 року; висновком експерта № СЕ-19/104-25/25626-НЗПРАП від 25 червня 2025 року, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Розглядаючи питання наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме особа підозрюваного ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, вчиненому організованою групою, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, що в сукупності свідчить про існування ризиків того, що підозрюваний з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Отже, обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави, є таким, що в повній мірі відповідає наведеним вище нормам закону, правовим позиціям Європейського Суду з прав людини та обставинам цього кримінального провадження і на даному етапі досудового розслідування зможе запобігти визначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора стосовно того, що слідчий суддя прийшов до передчасного висновку про можливість визначення підозрюваному ОСОБА_7 застави, то вони не є слушними, з огляду на наступне.

Так, визначення розміру застави є правом суду, а не обов`язком.

Під час розгляду слідчим суддею клопотання, належним чином було дотримано вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, з належним урахуванням обставин даного конкретного кримінального провадження.

Як слідує зі змісту оскарженої ухвали, слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має соціальні зв`язки за місцем проживання.

Тобто, визначаючи розмір застави, слідчий суддя взяв до уваги обставини, встановлені ст. ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182, 183 КПК України, позицію Європейського суду з прав людини та обґрунтовано визначив заставу в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно складає 757 200 гривень, який є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів та є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Такий розмір застави відповідає й практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного, як на це вказує захисник, не вбачається.

Що стосується посилання захисника на відсутність доказів вини підозрюваного ОСОБА_7 , з посиланням на те, що останній не має жодного відношення до інкримінованих збутів, то слід зазначити, що з'ясування таких питань і зібрання таких доказів здійснюються в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а не в контексті достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення.

Також не приймаються до уваги посилання захисника на те, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, проживає разом зі своєю сім`єю, матір ОСОБА_7 має статус учасника бойових дій, наразі є пенсіонеркою, батько ОСОБА_7 та сестра є інвалідами, за якими ОСОБА_7 здійснює догляд, оскільки вони потребують його постійної присутності та допомоги у повсякденному житті, оскільки ці обставини не можуть бути достатнім важелем для зменшення встановлених ст. 177 КПК України ризиків, крім того, ці обставини існували і на момент вчинення кримінальних правопорушень, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці підозрюваного.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, є законною, обґрунтованою, вмотивованою та такою, що не підлягає скасуванню, а тому, апеляційні скарги захисника та прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 та прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 27 червня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000043 від 19 лютого 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4