Справа № 452/734/25
Провадження № 1-кп/452/243/2025
У Х В А Л А

Іменем України

16 червня 2025 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000029 від 20 лютого 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рудки Львівської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, який офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області 25 лютого 2025 року надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 20 лютого 2025 року.

Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 лютого 2025 року у вказаному провадженні було призначено підготовче судове засідання, яке неодноразово відкладалося.

Ухвалами Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 квітня 2025 року та від 27 травня 2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано привід.

У підготовче судове засідання 16 червня 2025 року з`явилися прокурор та обвинувачений.

Потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до суду не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, де просить розгляд справи провести без його участі за станом здоров`я, провадження у справі закрити у зв`язку з тим, що вони з обвинуваченим примирилися, претензій до нього не має (а.с.32,33).

Прокурор ОСОБА_3 висловила думку щодо можливості задоволення клопотання потерпілго, та розгляд даного без його участі, враховуючи його вік та стан здоров`я, оскільки обвинувачений, вину у скоєнні даного кримінального правопорушення повністю визнав, примирився з потерпілим, є правові підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив заяву потерпілого задовольнитиу звязку з тим, що вони з потерпілим, який є його батьком примирилися, він просив у нього пробачення. Щирок каявся у вчиненному.

Згідно ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите (ч. 5 ст. 28 КПК України).

Розумність строків кримінального провадження встановлений законодавцем для забезпечення гарантій особи від необґрунтованого та надмірного затягування кримінального провадження стосовно неї з метою забезпечення прав цієї особи.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ розумність тривалості провадження повинна визначатись у світлі відповідних обставин справи та з огляду на критерії, передбачені прецедентною практикою ЄСПЛ, зокрема, складність справи, поведінку заявника, а також органів влади, пов`язаних зі справою (рішення у справі «Пелісьє і Сассі проти Франції» N 25444/94, параграф 67 та «Філіс проти Греції» (N 2), рішення від 27 червня 1997 року, ECHR 1997-IV, параграф 35).

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе провести підготовче судове засідання без участі потерпілого ОСОБА_5 .

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Обвинувачений ОСОБА_4 19 лютого 2025 року близько 14:00 год., перебуваючи по місцю проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклого конфлікту із своїм батьком ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень, умисно наніс останьому один удар кулаком руки у лобну ділянку справа, тримаючи при цьому в кулаку ключі від будинку, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді косовертикального садна в лобній ділянці справа на межі з волосяною частиною, яке згідно висновку експерта відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною 1 статті 125 КК України, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 44 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до статті 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Під час звільнення від кримінальної відповідальності суд повинен з`ясувати думку щодо такого звільнення у особи, яка від такої відповідальності може бути звільнена. У Постанові ВС від 2 липня 2019 року (справа № 515/331/17) зауважено, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи на відповідній підставі.

Отже, для застосування вказаної норми необхідною є сукупність таких умов: 1) особа вчинила злочин уперше; 2) вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину; 3) вчинений злочин не належить до числа корупційних та до правопорушень проти безпеки дорожнього руху; 4) примирення з потерпілим; 5) відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди; 6) особа, яка вчинила злочин, не заперечує проти закриття кримінального провадження за цією нереабілітуючою підставою.

За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Як вбачається з роз`яснень щодо забезпечення правильного й однакового застосування судами кримінального і кримінально-процесуального законодавства, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину у вчиненному кримінальному правопорушенні, кримінальним правопорушенням збитків або шкоди потерпілому не заподіяно.

ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався (а.с.36).

Відповідно до статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 125 КК України є кримінальним проступком.

Дане кримінальне правопорушення не є корупційним, не є правопорушенням проти безпеки дорожнього руху.

Потерпілий ОСОБА_6 надав суду заяву про те, що простив обвинуваченого, претензій до нього не має.

Відтак, суд вважає, що відсутні правові перешкоди щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням його з потерпілою.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (Постанова ВП ВС від 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17).

Як повідомила в судовому засіданні прокурор по даному кримінальному провадженню процесуальні витрати відсутні; речові докази відсутні.

Доказів протилежного суду не надано.

Враховуючи викладене, суд не вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат та долі речових доказів.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченого не застосовувались, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 46 КК України, статтями 128, 284, 372, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 125 КК України на підставі статті 46 КК України у звязку з його примиренням з потерпілим ОСОБА_5 .

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000029 від 20 лютого 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрити.

Процесуальні витрати, речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя