КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №359/8163/25 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/5581/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2025 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, українки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні № №0001911 від 26.09.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 239, ч. 1 ст. 197-1, ч. 4 ст. 190 та ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 14 серпня 2025 року (включно) з утримуванням її у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, підозрювана ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити їй запобіжний захід

з тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 , та визначити на розсуд суду усі необхідні обов`язки ОСОБА_6 .

Також у скарзі ОСОБА_6 просить забезпечити їй можливість особисто захищати свої інтереси.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги підозрювана посилається на те, що не погоджується з оскаржуваною ухвалою, оскільки 05.11.2024 року вона отримала забій головного мозку внаслідок нападу громадянина білорусі ОСОБА_9 .

Зазначає, що 13.02.2025 року її було затримано та вона втратила свідомість.

Також вказує, що просила залишити їй медичні документи, оскільки повинна була лягати на лікування 17.02.2025 року.

Однак, старша слідча ОСОБА_10 вилучила усі необхідні ОСОБА_6 документи та досі не повернула.

Апелянт зазначає, що з 15.02.2025 року знаходиться в СІЗО та не має змоги отримати медичні документи.

Зазначає, що згідно довідки із СІЗО № 13 Київської міської медичної частини за підписом завідувача ОСОБА_11 від 17.04.2025 року № 398 від 17.04.2025 року зазначено, що Київська міська медична частина відноситься до лікарняного закладу, який надає виключно первинну медичну допомогу, а надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги не передбачене.

Посилається на те, що медична частина СІЗО № 13 обмежена у своїх можливостях та не має змоги надати ані у консультативних, ані у лікувальних закладах необхідну медичну допомогу згідно ухвали Київського апеляційного суду від 19.03.2025 року, ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.05.2025 року, та від 23.06.2025 року.

Вказує на те, що подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує її життю.

Зазначає, що ненадання належної медичної допомоги призвело до тяжких наслідків, а саме до серйозного погіршення здоров`я.

Вказує на те, що слідство у справі проводиться вже 10 місяців, але жодних доказів того, що автівки були надані безкоштовно, як гуманітарна допомога, немає досі, і не може бути, так як придбані були у чотирьох різних країнах і завезені були на лафеті. В подальшому вони ремонтувалися, фарбувалися, комплектувалися за власні кошти.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваної ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підозрюваної ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Як вбачається із матеріалів судового провадження,слідчим відділом Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001911 від 26.09.2024 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що будучи єдиним засновником та фактично виконуючи функції Президента БО «МБФ «Мавка», ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, з метою отримання систематичного прибутку від продажу товарів (предметів) гуманітарної допомоги у вигляді транспортних засобів, діючи у порушення вимог ч. 4 ст. 3 Закону України «Про гуманітарну допомогу» та ч. 1 ст. 11 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації», розробила злочинний план, згідно якого підшукані нею за кордоном автомобілі будуть завозитися на територію України, в якості гуманітарної допомоги, та у подальшому незаконно продаватися за грошові кошти.

На виконання свого злочинного плану керівником БО «МБФ «Мавка» ОСОБА_6 07.09.2023 року організовано ввезення на територію України гуманітарної допомоги у виді автомобіля марки «Volkswagen Sharan», 2003 року виготовлення, VIN-код: НОМЕР_1 .

У подальшому, не припиняючи своїх злочинних дій, діючи в умовах воєнного стану, у невстановлений точно досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19.09.2023 року, ОСОБА_6 , будучи службовою особою БО МБФ «Мавка», з корисливих мотивів, з метою отримання прибутку від продажу автомобіля марки «Volkswagen Sharan», 2003 року виготовлення, VIN-код: НОМЕР_1 , запропонувала його придбання ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , за 3 200 доларів США.

21.09.2023 року, ОСОБА_6 , будучи службовою особою БО МБФ «Мавка», в умовах воєнного стану, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості (земельній ділянці) з кадастровим номером :02:004:0083 поблизу Юркового озера за м. Бориспіль Київської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання їх суспільно-небезпечних наслідків, тобто діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, з метою отримання прибутку за рахунок продажу вищевказаного транспортного засобу, ввезеного на територію України за декларативним принципом, здійснила його продаж ОСОБА_13 та ОСОБА_14 за грошові кошти у сумі 3 200 доларів США, що в перерахунку за офіційним курсом НБУ становить 117 019,52 гривень, ринковою вартістю 170 680,80 гривень.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного плану, спрямованого на незаконне збагачення від незаконного використання благодійної допомоги керівником БО «МБФ «Мавка» ОСОБА_6 організовано ввезення на територію України гуманітарної допомоги у виді: 10.03.2024 року автомобіль марки «Ssang Yong Actyon Sports», 2008 року виготовлення, VIN-код: НОМЕР_2 ; 19.05.2024 року автомобіль марки «Citroen Berlingo», 2003 року виготовлення, VIN-код: НОМЕР_3 ; 10.07.2024 року автомобіль марки «Volkswagen Transporter», 2000 року виготовлення, VIN-код: НОМЕР_4 ; 31.08.2024 року автомобіль марки «Chrysler Grand Voyager», 2005 року виготовлення, VIN-код: НОМЕР_5 .

У подальшому, в умовах воєнного стану, у період з 10.03.2024 по 04.02.2025 року, ОСОБА_6 , будучи службовою особою БО МБФ «Мавка», з корисливих мотивів, з метою отримання прибутку від продажу автомобілів: « Ssang Yong Actyon Sports», 2008 року виготовлення, VIN-код: НОМЕР_2 ; «Citroen Berlingo», 2003 року виготовлення, VIN-код: НОМЕР_3 ; «Volkswagen Transporter», 2000 року виготовлення, VIN-код: НОМЕР_4 ; «Chrysler Grand Voyager», 2005 року виготовлення, VIN-код: НОМЕР_5 , запропонувала їх придбати ОСОБА_15 за грошові кошти у сумі, яку буде узгоджено пізніше.

13.02.2025 року, ОСОБА_6 , перебуваючи о 15 годині на відкритій ділянці місцевості (земельній ділянці) з кадастровим номером :02:004:0083 поблизу Юркового озера за м. Бориспіль Київської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання їх суспільно-небезпечних наслідків, тобто діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, з метою отримання прибутку за рахунок продажу вищевказаних транспортних засобів, домовилась із ОСОБА_15 про остаточну ціну продажу 4 вищевказаних автомобілів за 19 400 доларів США, (в перерахунку на гривні за курсом НБУ становить 810 778,38 гривень).

Одночасно з цим, у невстановлений точно досудовим розслідуванням час, на території Бориспільського району Київської області, ОСОБА_6 вступила у попередню злочинну змову із своїм знайомим ОСОБА_12 . Під час зустрічі ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , остання повідомила йому, що має намір отримати незаконний прибуток від продажу 4 автомобілів, ввезених на територію України, в якості гуманітарної допомоги, для чого попросила сприяння ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення у вигляді отримання грошових коштів від незаконного продажу гуманітарної допомоги. Отримавши таку пропозицію від ОСОБА_6 , ОСОБА_12 погодився як пособник сприяти ОСОБА_6 в отриманні незаконного прибутку від продажу гуманітарної допомоги.

У подальшому, 13.02.2025 року о 20 годині, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_12 прибув за адресою: м. Київ, пр-т Лісовий, 22, де зустрівся з ОСОБА_15 . У вказаному місці ОСОБА_15 за 4 автомобілі, ввезені на територію України, як гуманітарна допомога, передав ОСОБА_12 з метою подальшої передачі ОСОБА_6 грошові кошти у загальній сумі 19 400 доларів США, які в перерахунку за офіційним курсом НБУ становлять 810 778,38 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у продажу товарів (предметів) гуманітарної допомоги, з метою отримання прибутку, вчиненому у значному розмірі, службовою особою, за попередньою змовою групою осіб, під час воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

13.02.2025 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України та 14.02.2025 року їй повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину.

Постановою першого заступника керівника Київської обласної прокуратури від 10.04.2025 року продовжено строк розслідування кримінального провадження №0001911 до 3 місяців.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду від 14.05.2025 року продовжено строк розслідування кримінального провадження №0001911 до 5 місяців, тобто до 14 липня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду від 10.07.2025 року продовжено строк розслідування кримінального провадження №0001911 до 6 місяців, тобто до 14 серпня 2025 року.

09.07.2025 року слідчий слідчого відділу Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області капітан поліції ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , звернулась до слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого злочину підтверджується такими доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 04.02.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 04.02.2025 року; протоколом огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих грошових коштів від 13.02.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 14.02.2025 року; протоколом затримання ОСОБА_12 від 13.02.2025 року; протоколом затримання ОСОБА_6 від 13.02.2025 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 від 13.02.2025 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 від 14.02.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 17.01.2025 року; протоколом огляду предмета - мобільного телефону ОСОБА_13 ; протоколом огляду речей та документів, вилучених під час затримання у ОСОБА_21 від 18.02.2025 року; протоколом огляду предмета від 19.02.2025 року; протоколом огляду речових доказів (документів) від 14.03.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 28.01.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_23 від 28.01.2025 року; протоколом допиту свідка від 24.04.2025 року ОСОБА_24 ; протокол допиту в якості свідка від 11.06.2025 року ОСОБА_25 ; протоколом допиту в якості свідка від 20.06.2025 року ОСОБА_26 ; протоколом допиту в якості свідка від 20.06.2025 року ОСОБА_27 ; протоколами огляду інформації, яка містить банківську таємницю, зокрема відомостей руху коштів по банківських рахунках ОСОБА_12 та ОСОБА_28 ; висновком експертизи № СЕ-19/111-25/9431-АВ від 13.02.2025 року; висновком експертизи № СЕ-19/111-25/9430-АВ від 13.02.2025 року; висновком експертизи № СЕ-19/111-25/9432-АВ від 13.02.2025 року; висновком експертизи № СЕ-19/111-25/9428-АВ від 13.02.2025 року; висновком експертизи № СЕ-19/111-25/9428-АВ від 13.02.2025 року; висновком експертизи № СЕ-19/111-25/5293-АВ від 29.01.2025 року; висновком експертизи № СЕ-19/111-25/1743-АВ від 13.01.2025 року; висновком експертизи № СЕ-19/111-25/11525-ПЧ від 07.04.2025 року; протоколом огляду місця події від 13.02.2025 року за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Бежівка, 166; копіями митних декларацій про перелік товарів, що визнаються товарами гуманітарної допомоги на автомобілі.

Також слідча вказала, що на даний час продовжують існувати ризики того, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - переховуватись від органів досудового розслідування та суду; існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, - незаконно впливати на свідків, експертів, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; також існує ризик того, що ОСОБА_6 може вчинити нові кримінальні правопорушення, тобто ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_6 , покладених на неї обов`язків та унеможливить реалізацію ризиків, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_6 , тому останній необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, що необхідно для виконання завдань кримінального судочинства, передбаченого ст. 2 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні № №0001911 від 26.09.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 239, ч. 1 ст. 197-1, ч. 4 ст. 190 та ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 14 серпня 2025 року (включно) з утримуванням її у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

З такими висновками частково погоджується і колегія суддів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , слідчим суддею належним чином дотримані зазначені вимоги закону.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Так, слідчим суддею обґрунтовано встановлено, що причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого злочину підтверджується такими доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 04.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 04.02.2025; протоколом огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих грошових коштів від 13.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 14.02.2025; протоколом затримання ОСОБА_12 від 13.02.2025; протоколом затримання ОСОБА_6 від 13.02.2025; протоколами допиту свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 від 13.02.2025; протоколами допиту свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 від 14.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 17.01.2025; протоколом огляду предмета - мобільного телефону ОСОБА_13 ; протоколом огляду речей та документів, вилучених під час затримання у ОСОБА_21 від 18.02.2025; протоколом огляду предмета від 19.02.2025; протоколом огляду речових доказів (документів) від 14.03.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 28.01.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_23 від 28.01.2025; протокол допиту свідка від 24.04.2025 ОСОБА_24 ; протокол допиту в якості свідка від 11.06.2025 ОСОБА_25 ; протоколом допиту в якості свідка від 20.06.2025 ОСОБА_26 ; протоколом допиту в якості свідка від 20.06.2025 ОСОБА_27 ; протоколами огляду інформації, яка містить банківську таємницю, зокрема відомостей руху коштів по банківських рахунках ОСОБА_12 та ОСОБА_28 ; висновком експертизи № СЕ-19/111-25/9431-АВ від 13.02.2025; висновком експертизи № СЕ-19/111-25/9430-АВ від 13.02.2025; висновком експертизи № СЕ-19/111-25/9432-АВ від 13.02.2025; висновком експертизи № СЕ-19/111-25/9428-АВ від 13.02.2025; висновком експертизи № СЕ-19/111-25/9428-АВ від 13.02.2025; висновком експертизи № СЕ-19/111-25/5293-АВ від 29.01.2025; висновком експертизи № СЕ-19/111-25/1743-АВ від 13.01.2025; висновком експертизи № СЕ-19/111-25/11525-ПЧ від 07.04.2025; протоколом огляду місця події від 13.02.2025 за адресою: АДРЕСА_3 ; копіями митних декларацій про перелік товарів, що визнаються товарами гуманітарної допомоги на автомобілі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваної ОСОБА_6 із інкримінованим їй кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого їй злочину є обґрунтованою.

Слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_6 під вартою та встановлено, що необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, без проведення яких закінчення досудового розслідування є неможливим.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про продовження їх існування, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винуватою у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, а також з огляду на характер, наслідки та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється.

Так, слідчим суддею вірно зазначено про те, що наявність ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Крім того, з протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, аудіо-, відео контролю за особою, від 28.04.2025 року слідує, що ОСОБА_6 має намір виїхати за межі України для постійного проживання.

Також ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може приховувати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Так, в ході досудового розслідування вживаються заходи щодо пошуку всіх автомобілів, ввезених в Україну на БО «МБФ «Мавка» в якості гуманітарної допомоги.

Крім того ОСОБА_6 , маючи численні знайомства серед бойових військовослужбовців може впливати на іншого підозрюваного у кримінальному провадженні - ОСОБА_12 та свідків у кримінальному провадженні.

Так само є підстави вважати, що ввезені в якості гуманітарної допомоги автомобілі, призначені для потреб ЗСУ, продавались підозрюваною та іншими особами упродовж тривалого періоду, та можуть продаватись у майбутньому, оскільки їх місце знаходження не встановлено.

З огляду на наведене колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про те, що в даному кримінальному провадженні існують ризики, визначені п.п.1, 2, 3, 5 ч.2 ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваної, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.

Також, всупереч тверджень підозрюваної, слідчий суддя, при вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою врахував обставини, визначені ст. 178 КПК України, при цьому, належних та допустимих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про те, що стан здоров`я підозрюваної не допускає тримання її під вартою, слідчому судді надано не було, а тому колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відсутність перешкод для утримування ОСОБА_6 під вартою, який є винятковим запобіжним заходом.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваної, які вказують на можливість останньої вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим щодо ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, тяжкістю інкримінованого їй злочину та його наслідками, даними про особу підозрюваної, є обґрунтованим, та підстав для застосування щодо підозрюваної іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, колегія суддів не вбачає.

Разом з тим колегія суддів не погоджується із висновком слідчого судді про відсутність підстав для визначення застави підозрюваній ОСОБА_6 , та вважає за можливе у даному провадженні, з урахуванням усіх обставин кримінального провадження, визначити підозрюваній ОСОБА_6 у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України розмір застави.

Так, як убачається з положень ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі «Вренчев проти Сербії» п. 76).

Автоматична відмова в застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі "S.B.C. v. the UK" п. п. 23-24).

Крім того, як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного з часом зменшуються (справа «Ткачов проти України» від 13.12.2007, «Єлоєв проти України» від 06.11.2008).

З плином часу, інтереси слідства стають недостатніми для обґрунтування тримання підозрюваного під вартою: за нормального перебігу подій ризики зменшуються з часом, завдяки проведенню дізнання, перевірок, отриманню показань («Клоот проти Бельгії» (Clooth v. Belgium), § 44).

На переконання колегії суддів, у поданому клопотанні слідчим та слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не доведено, що з плином часу продовжують існувати ті ж підстави, які існували на момент застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення їй застави.

З урахуванням наведеного у сукупності, враховуючи обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення та позицію підозрюваної, беручи до уваги процесуальну поведінку підозрюваної, дані про її особу, ту обставину, що вона утримується під вартою з 13.02.2025 року та хоча ризики непроцесуальної поведінки підозрюваної продовжують існувати, проте, інтенсивність встановлених ризиків з плином часу певною мірою знизилася, колегія суддів вважає за можливе у даному випадку визначити підозрюваній розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Разом з цим, при визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Ураховуючи дані про особу підозрюваної, її репутацію, майновий та сімейний стан, вік та стан здоров`я, інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також беручи до уваги ту обставину, що ризики непроцесуальної поведінки підозрюваної продовжують існувати, проте інтенсивність встановлених ризиків з плином часу певною мірою знизилася, колегія суддів приходить до висновку про необхідність визначення ОСОБА_6 застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 514 000 гривень у національній грошовій одиниці, з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у межах строку досудового розслідування.

На переконання колегії суддів, такий розмір застави буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та виконання нею обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

За таких обставин, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу підозрюваної слід задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково та продовжити ОСОБА_6 строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування до 14.08.2025 року, із визначенням застави у виді 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 514 000 гривень у національній грошовій одиниці, та покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у випадку внесення застави, строком до 14.08.2025 року.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2025 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого слідчого відділу Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Продовжити щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, до 14 серпня 2025 року включно.

Визначити підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 514 000 (один мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч) гривень у національній грошовій одиниці.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 42258617, банк ГУ ДКС України в місті Києві, код банку - 820172, номер рахунку за стандартом IBAN: UA1082186).

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі, вважати, що до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами з приводу обставин вчиненого нею кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, обчислювати з дня внесення застави до 14 серпня 2025 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду, має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Київський слідчий ізолятор» чи іншої установи де підозрювана перебуває під вартою.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена особа ДУ «Київський слідчий ізолятор» чи іншої установи де підозрювана перебуває під вартою негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрювана ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається такою до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрювана, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3