Справа № 461/6588/25
Провадження № 1-кс/461/5119/25
УХВАЛА

15.08.2025 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБУ у Львівській області капітана юстиції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Алмати Республіки Казахстан, громадянки Республіки Узбекистан, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , посвідка на постійне проживання в Україні НОМЕР_2 від 10.11.2012, раніше несудимої,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000193 від 30.06.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянкою Республіки Узбекистан, діючи у порушення вимог Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Закону України «Про інформацію», наказу Головнокомандувача ЗСУ №73 від 03.03.2022, усвідомлюючи та достовірно знаючи із засобів масової інформації та інших джерел інформації про введення правого режиму воєнного стану на всій території України, а також введеної органами державної влади заборони щодо збору та передачі даних про розміщення сил та засобів Збройних Сил України, діючи умисно, у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 08.05.2025, 28.05.2025 та 29.05.2025, перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання у квартирі будинку АДРЕСА_3 , де, виконала відеозйомку території військової частини та військової техніки на ній, яка являється одним із підрозділів Збройних Сил України, яку згодом надіслала за допомогою електронного застосунку для обміну текстовими та графічними повідомленнями «Telegram» ОСОБА_7 , який перебуває на тимчасового окупованій зс рф території, на профіль під іменем « ОСОБА_8 » (номер мобільного телефону НОМЕР_3 ).

В подальшому, ОСОБА_9 , діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на несанкціоноване поширення відомостей щодо розташування Збройних Сил України, 24.06.2025 (більш точний час не встановлено), рухаючись автомобілем марки Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_4 , вулицями у населеному пункті Городоцької територіальної громади Львівського району Львівської області, проводячи за допомогою раніше придбаного та встановленого на вказаний транспортний засіб відеореєстратора марки «HOLА Т98», із наявною у ньому сім-карткою оператора зв`язку «Київстар» та номером телефону НОМЕР_5 , відеофіксацію місцевості за маршрутом свого руху у вказаному населеному пункті та прилеглих територіях, здійснила збір інформації щодо військового об`єкту та військовослужбовців Збройних Сил України, які здійснюють заходи з охорони та оборони території зазначеного об`єкту, а також переміщення військової техніки, які прибували/вибували на територію такого військового об`єкту, яку в подальшому поширила ОСОБА_7 , надавши йому доступ до відеофіксації вказаного відеореєстратора.

Слідчий зазначив, що станом на день подання клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відтак просить слідчого суддю застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засідання клопотання підтримав, просив суд задовільнити його в повному обсязі.

Підозрювана в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень заперечила. Захисник зазначив, що підозрювана від дачі показань не відмовляється, співпрацює зі слідством, добровільно видала для огляду свій мобільний телефон. Вказав, що ОСОБА_4 займається послугами з підбору та продажу нерухомості. Вона дійсно їздила до населеного пункту Черляни у Львівській області з метою можливого придбання нерухомого майна для гр. ОСОБА_7 , який наразі перебуває на тимчасово окупованій території України. З урахуванням викладеного, просив слідчого суддю застосувати до підозрюваної запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або не застосовувати жодного.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом УСБУ у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000193 від 30.06.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури.

14.08.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема:

- повідомленням начальника ГВ КР УСБ України у Львівській області №62/2/1/1-216 від 30.06.2025 про кримінальне правопорушення, у якому зазначено про протиправну діяльність ОСОБА_4 ;

- протоколом обшуку від 14.08.2025 за місцем проживання ОСОБА_4 , під час якого вилучено мобільні термінали за допомогою яких остання здійснювала протиправну діяльність;

- протоколом допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ;

- протоколом огляду від 07.08.2025 матеріальних носіїв інформації за результатами проведення слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних інформаційних систем, у якому відображено листування ОСОБА_4 зі ОСОБА_7 .. Під час листування ОСОБА_4 у травні 2025 року надсилала здійснені з місця свого тимчасового проживання, що у квартирі будинку АДРЕСА_3 відеозаписи території військової частини ЗСУ, а також військову техніку у ній та її переміщення. Крім цього, виявлено фотозображення повідомлення зі списком адрес об`єктів, які в подальшому ОСОБА_4 фіксувала за допомогою фото та відеозапису, повідомляючи при цьому про результати проведених оглядів ОСОБА_7 . Водночас, у листуванні зафіксовано обставини налаштування за вказівкою ОСОБА_12 розміщеного на автомобілі ОСОБА_4 відеореєстратора та надання можливості останньому можливості здійснювати перегляд здійснених за допомогою нього відеозаписів;

- протоколом огляду від 11.08.2025 матеріальних носіїв інформації за результатами проведення слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних інформаційних систем, відповідно до якого зафіксовано обставини (більш точний час не встановлено), переміщення ОСОБА_4 24.06.2025 автомобілем Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_4 , вулицями у населеному пункті Городоцької територіальної громади Львівського району Львівської області із раніше придбаним та встановленим на вказаний транспортний засіб відеореєстратором марки «HOLА Т98», із наявною у ньому сім-карткою оператора зв`язку «Київстар» та номером телефону НОМЕР_5 , відеофіксацію місцевості за маршрутом руху у вказаному населеному пункті та прилеглих територіях;

- відповіддю на запит від військової частини НОМЕР_6 ЗСУ;

- відповідями на доручення слідчого від оперативного підрозділу, у яких зазначено про протиправну діяльність ОСОБА_4 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

За такого, доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, про яку повідомлено ОСОБА_4 відхиляються, оскільки обґрунтованість такої підозри підтверджується наявними в матеріалах клопотання доказами, в тому числі матеріалами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які об`єктивно пов`язують підозрюваного із кримінальними правопорушеннями, які йому інкримінуються, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити такі кримінальні правопорушення за викладених у повідомленні про підозру обставин, що є достатнім для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Крім того, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведене існування ризиків, а саме:

- ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду свідчить те, що у разі визнання підозрюваної винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, їй може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а відтак з метою уникнення покарання остання може переховуватися від слідства та суду, в тому числі шляхом виїзду за межі України або на тимчасово окуповану територію;

- ризик, передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Даний ризик підтверджується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, зокрема, не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушення, а відтак, у випадку застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, остання, достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку. Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може спілкуватися з причетними до вчинення кримінального правопорушення особами з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності та зможе надавати останнім допомогу у переховуванні від органу досудового розслідування.

- ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні. Даний ризик підтверджується тим, що на даний час в рамках кримінального провадження не допитано усіх свідків, показання яких будуть мати важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а також не встановлено усіх осіб, які можуть бути причетними до вчинення злочину. Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , зокрема тяжкого злочину проти основ національної безпеки, наявність достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, слідчий суддя приходить до висновку, щодо необхідності обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_4 жодних дій, спрямованих на збір інформації щодо військового об`єкту та військовослужбовців які його охороняють, переміщення військової техніки на території Городоцького району Львівської області не здійснювала, а лише займалась пошуком та купівлею нерухомого майна слідчим суддею не приймаються.

Так, стороною захисту не надано жодних доказів на підтвердження надання підозрюною на професійній основі послуг з підбору нерухомого майна для його подальшого продажу (ріелторських послуг).

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 має статус фізичної особи-підприємця та її основними видами діяльності є надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у., видання іншого програмного забезпечення, консультування з питань інформатизації, інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем.

Відтак, серед видів діяльності останньої відсутні посередницькі послуги з купівлі, продажу або надання в оренду нерухомого майна на підставі фіксованих виплат або на контрактній основі.

Стороною захисту також не надано договору чи жодного іншого документа, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з приводу надання останньому вищевказаних послуг.

Також слідчий суддя враховує, що відповідно до наявного в матеріалах клопотання протоколу огляду матеріального носія інфомрація МНІ «Apacer» 128 GB, 2/43/1-554т, ОСОБА_4 після залишення території військового об`єкту на території Городоцького району Львівської області? доїхала до території станції техобслуговування «Strans Service» (Львівська обл., Городоцький р-н, с Черляни, вул. Польова, 17), де пробула поза межами автомобіля понад 15 хвилин. Після чого, попрямувала у бік с. Артищів та тим самим маршрутом виїхала на автошлях у бік м. Городок. Продовжила рух у бік м. Львова через с. Бартатів, с. Конопниця, с. Холодновідка, Львівської області.

Таким чином, підозрюваан жодної діяльності щодо підбору нерухомого майна для його подальшого купівлі не здійснювала.

На виконання вимог закону слідчий суддя розглядає можливість застосування менш суворого запобіжного заходу.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі перелічені в статті обставини.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує таке:

-наявні вагомі докази на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінальних правопорушень;

-тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні (злочині), у вчиненні якого вона підозрюється, є достатньою та співрозмірною для обрання останній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- вік та стан здоров`я підозрюваної дозволяє застосування щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вищевикладене у своїй сукупності свідчить про те, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній та обмеження її конституційних прав у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини та відповідає практиці Європейського Суду з прав людини..

При цьому обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

В матеріалах кримінального провадження наявні вагомі докази того, що підозрювана ОСОБА_4 здійснила збір інформації щодо військових об`єктів та військовослужбовців Збройних Сил України, які здійснюють заходи з охорони та оборони території зазначених об`єктів, а також переміщення військової техніки, яку в подальшому поширила ОСОБА_7 , надавши йому доступ до відеофіксації вказаного відеореєстратора.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 411-2 КК України, обставини його вчинення, відсутність у підозрюваної міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до висновку, щодо необхідності обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого, - задоволити повністю.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб, тобто до 12 жовтня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Повний текст ухвали проголошено 20 серпня 2025 року о 16 год. 50 хв.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1