НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/4030/25
Провадження № 1-кп/0182/1017/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2025 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні у м. Нікополі в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.06.2025 за №0000183 по обвинуваченню:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не є особою з інвалідністю та не є депутатом, офіційно не працевлаштованого, на утримані нікого не має, зареєстрований та фактично проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за таких обставин.

20.06.2025 року, близько 12 год. 25 хв., ОСОБА_2 знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_2 , де в нього виник умисел на незаконне проникнення на територію вказаного домоволодіння, яке належить потерпілому ОСОБА_3 . Цього ж дня, близько 12 год. 30 хв., ОСОБА_2 реалізовуючи свій умисел, спрямований на незаконне проникнення до володіння особи, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке по периметру огороджене металевим парканом, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, не маючи визначених законом підстав, без будь-якого дозволу, всупереч волі власника домоволодіння, діючи умисно та протиправно, порушуючи статтю 30 Конституції України, яка гарантує кожному громадянину недоторканість житла та іншого володіння особи, відчинив хвіртку воріт та потратив на територію домоволодіння що знаходиться за вказаною адресою, чим порушив недоторканість володіння особи, що захищається законом.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано ч. 1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Ухвалою суду від 26.06.2025 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.06.2025 за №0000183 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України призначений до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

В направленому обвинувальному акті прокурором ОСОБА_4 викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України про розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яку він підписав в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні (а.с.12-13). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Потерпілим ОСОБА_3 надано також письмову заяву, в якій він погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначивши, що він ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодилась з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні (а.с.11).

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорює, пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, також не оспорюються потерпілим, про що свідчать долучені до обвинувального акта письмові заяви сторін кримінального провадження.

Як встановлено судом, зазначені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі:

- електронного рапорту від 20.06.2025 від заявника ОСОБА_3 надійшло повідомлення до служби 102 про те, що 20.06.2025 о 12.45 за адресою: АДРЕСА_2 , у двір заліз невідомий, заявник затримав і просить прибути поліцію (а.п.8-9).

- протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.06.2025 р., відповідно до якої ОСОБА_3 , просить притягнути до відповідальності, невідомого чоловіка, котрий 20.06.2025 приблизно о 12.50 год. незаконно проник на територію його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками проведеними за участю потерпілого ОСОБА_3 , який вказав на особу на фото під №2, тобто саме на ОСОБА_2 як на особу, яка проникла на територію його домоволодіння (а.29-32).

- поясненнями свідка ОСОБА_6 , який вказав, що він 20.06.2025 приблизно о 12.45 год. він зустрівся з ОСОБА_3 і вони пішли до його місця проживання, зайшовши у двір до ОСОБА_3 вони виявили на території невідомого чоловіка, якого затримали та ОСОБА_3 викликав поліцію (а.п.33-34).

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками проведеними за участю свідка ОСОБА_6 , яка вказала на особу на фото під №3, тобто саме на ОСОБА_2 як особу, яка проникла на територію домоволодіння ОСОБА_7 (а.п.35-38).

- протоколом огляду предмету від 24.06.2025 р., предметом огляду є ДВД диск на якому знаходиться відеозапис з боді-камери працівника поліції, який приїхав на виклик, при перегляді якого вбачається, що вхід до двору здійснюється через хвіртку, в той час коли зайшов співробітник поліції на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , на території перебував заявник ОСОБА_3 та невідомий чоловік, який під запис почав розповідати, що проник на територію домоволодіння з метою викрадення залізяччя, яке він побачив через паркан та через деякий час на територію домоволодіння зайшли два чоловіки, які його затримали до приїзду поліції. (а.п.42-46, з диском і фототаблицею)

Встановлені органом досудового розслідування обставини учасниками судового провадження не оспорюються.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

Дії ОСОБА_2 мають правильну правову кваліфікацію за ч.1 ст.162 КК України незаконне проникнення до іншого володіння особи.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Також, суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_2 на утриманні нікого не має, не одружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.п.57,60), раніше до кримінальної відповідальності не притягався (а.п.59).

Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття. Обставин, що обтяжує покарання не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді обмеження волі з застосуванням положень ст..75,76 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення ним нових злочинів.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст. 162 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_2 від відбуття покарання з випробуванням строком на один рік. Відповідно до вимог п.п. 1,2 ч. 1, п.3 ч.3 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не застосовувався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя: ОСОБА_1