Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7784/25
Номер провадження 1-кс/711/1923/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000413 від 22.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Слобода, Черкаського району Черкаської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який є особою з інвалідністю третьої групи, одруженого, непрацюючого, раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , поданим в рамках кримінального провадження №0000413 від 22.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 К.К України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000413 від 22.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін у невстановленому в ході досудового розслідування об`ємі, але не менш ніж 0.062 г., яку пофасувавши до 24 пакетів з полімерного матеріалу зберігав у підвальному приміщенні за адресою Черкаська область, с. Слобода, вул. Пономаренка, 2, для подальшого збуту, тобто продажу, а саме пересилання поштовим переказом через ТОВ «Нова Пошта» до 24.04.2025.

У подальшому, 24.04.2025, близько 14 годин 03 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись у відділенні № 1 ТОВ «Нова Пошта», що за адресою Черкаська область, Черкаський район, с. Слобода, вул. Перемоги, 1, приховуючи свою злочинну діяльність, помістив 24 пакети з порошкоподібною речовиною до одягу та оформив поштове відправлення, де використав зміненні анкетні дані - ОСОБА_7 та номер телефону НОМЕР_1 , на ім`я одержувача - ОСОБА_8 , до відділення № 1 с. Великомихайлівка Дніпропетровська область та переслав з метою збуту з накладною № 59 0013 6353 3029 вказану речовину.

25.04.2025 близько 20.04 годин працівниками УКР ГУНП в Черкаській області, перебуваючи на терміналі (посилковий) с. Геронимівка, урочище «Щедре», земельна ділянка, 4 у приміщенні ТОВ «Нова Пошта», з вказаної посилки відібрано зразок забороненої до обігу речовини, яка згідно з висновками експерта № СЕ -19/124-25/7160-НЗПРАП від 26.05.2025 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено-амфетамін, маса амфетаміну (в перерахунку на амфетамін-основу) складає 0,062 грама.

Також, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін у невстановленому в ході досудового розслідування об`ємі, але не менш ніж 0.047 г., яку пофасувавши до 24 пакетів з полімерного матеріалу зберігав у підвальному приміщенні що за адресою Черкаська область, с. Слобода, вул. Пономаренка, 2, для подальшого збуту, тобто продажу, а саме пересилання поштовим переказом через ТОВ «Нова Пошта» до 20.05.2025.

У подальшому, 20.05.2025, близько 16 годин 44 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись у відділенні № 1 ТОВ «Нова Пошта», що за адресою Черкаська область, Черкаський район, с. Слобода, вул. Перемоги, 1, приховуючи свою злочинну діяльність, помістив 24 пакети з порошкоподібною речовиною до дитячого одягу та оформив поштове відправлення, де використав зміненні анкетні дані - ОСОБА_7 та номер телефону НОМЕР_2 на ім`я одержувача - ОСОБА_8 , до відділення №1 м. Тальне Черкаської області та переслав з метою збуту з накладною № 59 0013 8535 3013 вказану речовину.

21.05.2025 близько 11.10 годин працівниками УКР ГУНП в Черкаській області, перебуваючи на Терміналі (посилковий) м. Умань, вул. Індустріальна, 146 у приміщенні ТОВ «Нова Пошта», з посилки № 59 0013 8535 3013 відібрано зразок забороненої до обігу речовини, яка згідно з висновками експерта № СЕ -19/124-25/8509-НЗПРАП від 10.06.2025 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено-амфетамін, маса амфетаміну (в перерахунку на амфетамін-основу) складає 0,047 грама.

Також, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін у невстановленому в ході досудового розслідування об`ємі, але не менш ніж 0.034 г., яку пофасувавши до 15 пакетів з полімерного матеріалу зберігав у підвальному приміщенні що за адресою Черкаська область, с. Слобода, вул. Пономаренка, 2, для подальшого збуту, тобто продажу, а саме пересилання поштовим переказом через ТОВ «Нова Пошта» до 13.06.2025.

У подальшому, 13.06.2025, близько 12 годин 10 хвилин ОСОБА_5 знаходячись у відділенні № 1 ТОВ «Нова Пошта», що за адресою Черкаська область, Черкаський район, с. Слобода, вул. Перемоги, 1, приховуючи свою злочинну діяльність, помістив 15 пакетів з порошкоподібною речовиною до дитячого одягу та оформив поштове відправлення, де використав зміненні анкетні дані - ОСОБА_7 та номер телефону НОМЕР_3 на ім`я одержувача - ОСОБА_8 , до відділення № 1 м. Тальне Черкаської області та переслав з метою збуту з накладною № 59 0013 9544 7992 вказану речовину.

13.06.2025 близько 19.54 годин працівниками УКР ГУНП в Черкаській області, перебуваючи на терміналі (посилковий) с. Геронимівка, урочище «Щедре», земельна ділянка, 4 у приміщенні ТОВ «Нова Пошта», з посилки №59 0013 9544 7992 відібрано зразок забороненої до обігу речовини, яка згідно з висновками експерта № СЕ -19/124-25/10699-НЗПРАП від 06.08.2025 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено-амфетамін, маса амфетаміну (в перерахунку на амфетамін-основу) складає 0,034 грама.

Крім цього, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, придбав психотропну речовину, обіг якої заборонено- PVP, масою 0.584грама, яку помістивши до 2 пакетів з полімерного матеріалу зберігав за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , до 02.07.2025.

02.07.2025 знаходячись біля будинку 104 по вул. Іллі Іделя с. Слобода Черкаського району Черкаської області діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, отримав від ОСОБА_9 (особа зі зміненими анкетними даними, який прийняв участь як покупець у проведенні оперативної закупки психотропної речовини) грошові кошти в сумі в сумі 1000 грн, після чого особисто «із рук в руки» передав ОСОБА_9 два пакети з полімерного матеріалу з застібкою з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-25/10740- НЗПРАП від 11.08.2025 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено- PVP, загальною масою 0.584 грама.

22.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту та пересилання психотропної речовини з метою збуту, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, пересилання з метою збуту та збут психотропної речовини, вчинені повторно.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , згідно із ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в п.п. 1-4 ст. 177 КПК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч.2 ст. 307 КК України, є встановлені під час досудового розслідування достатні фактичні дані про незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також збут психотропних речовин.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення даного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду заздалегідь ідентифікованих грошових коштів від 17.07.2025; протоколом огляду особи та вручення грошових коштів від 17.07.2025; протоколом добровільної видачі від 17.07.2025; висновком експерта № СЕ-19/124-25/11867- НЗПРАП від 21.08.2025; протоколом за результатами проведення НСРД від 02.07.2025; протоколом за результатами проведення НСРД у вигляді оперативної закупки від 17.07.2025.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є те, що кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 має високий ступінь суспільної небезпеки, оскільки вчинене з посяганням на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, з матеріалів кримінального провадження вбачається можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується тяжкістю вчиненого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Водночас, наявні ризики передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні - на особу ОСОБА_9 , якій ОСОБА_5 незаконно збув психотропну речовину в ході проведення оперативної закупки, експерта який проводив судову експертизу, у зв`язку з тим, що на даний час є реальні підстави вважати, що останній без обраного запобіжного заходу може на них незаконно впливати шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз, що перешкоджатиме об`єктивному розгляду кримінального провадження, зокрема в частині в подальшому зміни показів або і взагалі відмови від наданих раніше показів з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

При встановленні наявності цього ризику, необхідно враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Тобто, ризик впливу на свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого/свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Ризик впливу на свідка ОСОБА_9 , експертів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 також обумовлюється можливим використанням ОСОБА_5 знайомств, зв`язків, обізнаності про осіб, які є свідками та експертами у даному кримінальному провадженні, з метою підбурювання їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі.

Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на обвинуваченого як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються обвинуваченому та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема умисно не з`являючись, або невчасно з`являючись без поважних причин у судові засідання, для проведення процесуальних дій, з метою затягування судового розгляду.

Щодо наявності ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно виходити із встановлених вище ризиків впливу ОСОБА_5 на свідків, експертів, що може бути вчинений шляхом примушування їх до відмови від давання показань, а також до давання завідомо неправдивих показань шляхом вмовлянь, описаний вище вплив містить ознаки самостійного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 386 КК України.( п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім цього, ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом психотропних речовин та наркотичних засобів, оскільки він є непрацевлаштованим та інших джерел доходу ніж дохід від збуту наркотичних засобів та психотропних речовин у нього немає.

У разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється останній, і призначення навіть мінімального покарання, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованих діянь, (санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років) це може стати підставою та мотивом для його переховування від органів досудового розслідування та суду. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

В ході досудового розслідування на цей час не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , у тому числі постачальників психотропної речовини, а тому перебуваючи на волі він матиме можливість спілкуватись з такими особами, чим буде перешкоджати встановленню всіх обставин даного злочину.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду шляхом незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, виникла необхідність у обранні відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Підстави для застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою відсутні, тому що встановлено обставини, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного, підтверджують наявність зазначених ризиків, а більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити виконання ОСОБА_5 його кримінально-процесуальних обов`язків та запобігти вищевикладеним обґрунтованим ризикам.

У разі задоволення клопотання, при обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, ініціатор клопотання вважає за доцільне, з урахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Саме такий розмір застави на думку сторони обвинувачення буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у підозрюваного ОСОБА_5 бажання будь-яким чином перешкоджати досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, ініціатор клопотання вважає за необхідне застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_5 виключно у вигляді тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід належним чином попередить настання перерахованих вище ризиків та забезпечення належне виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а тому слідчий за погодженням з прокурором звернулась до слідчого судді з даним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в ньому та додані до нього докази. Додатково прокурор зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується здобутими досудовим розслідуванням доказами, в тому числі, протоколами НСРД. Також прокурор зазначив, що підставою для обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді тримання під вартою є існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Зокрема просив суд врахувати те, що підозрюваний усвідомлюючи тяжкість покарання, яка йому загрожує в разі визнання його винним у вчинені вказаних кримінальних правопорушень, може переховуватись від слідства та суду. Також, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема на ОСОБА_9 , який був залучений до оперативного співробітництва з правоохоронними органами, а також на експертів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та чинити на них тиск з метою зміни показів з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема умисно не з`являючись, або невчасно з`являючись без поважних причин у судові засідання, для проведення процесуальних дій, з метою затягування судового розгляду. Прокурор просив враховувати той факт, що підозрюваний не працевлаштована, офіційних джерел доходу немає, інкриміновані йому в провину кримінальні правопорушення мали систематичний характер, що підтверджується протоколами за результатами проведення НСРД, що може свідчити про те, що діяльність, пов`язана з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин є джерелом його доходу, а тому ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може продовжити таку злочинну діяльність, вчиняючи нові корисливі злочини у цій сфері, або ж продовжити вчинення кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється. Сторона обвинувачення вважає, що саме тримання під вартою зможе запобігти вказаним ризикам. При обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, просив призначити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на його думку, саме такий розмір забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених п.п. 1-4 ч. 1 ст. 194 КПК України. Саме такий розмір застави може забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з огляду на необґрунтованість та недоведеність ризиків, зазначених у клопотанні. Зокрема зазначив, що його підзахисний одружений, є особою з інвалідністю третьої групи, на його утриманні перебуває матір літнього віку, має постійне місце проживання, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків. Просив відмовити в застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 відмовився давати покази, зіславшись на ст. 63 Конституції України. При цьому зазначив, що він є особою з інвалідністю третьої групи, одружений, має постійне місце проживання, на його утриманні перебуває матір ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання та документи, надані стороною захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також, п.4 ч.2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років..

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному №0000413 від 22.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_15 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

Так, 22.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту та пересилання психотропної речовини з метою збуту, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, пересилання з метою збуту та збут психотропної речовини, вчинені повторно.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України, є тяжким злочином, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років; кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, є тяжким злочином, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом огляду заздалегідь ідентифікованих грошових коштів від 17.07.2025; протоколом огляду особи та вручення грошових коштів від 17.07.2025; протоколом добровільної видачі від 17.07.2025; висновком експерта № СЕ-19/124-25/11867- НЗПРАП від 21.08.2025; протоколом за результатами проведення НСРД від 02.07.2025; протоколом за результатами проведення НСРД у вигляді оперативної закупки від 17.07.2025.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307КК України є обґрунтованою. Ст. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Таким чином, слідчий суддя вважає, що висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень не є очевидно необґрунтованим.

Також, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, чи вчинити нове.

При встановленні наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за інкриміновані в провину ОСОБА_5 злочини, а саме передбачене ч. 1 ст. 307 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, а також передбачене ч. 2 ст. 307 КК України - у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом та підставами для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суд також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_5 одружений, має постійне місце проживання, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність вказаних вище обставин наведених стороною захисту, не можуть бути вирішальними, що могло б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування ОСОБА_5 від слідства та суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, зокрема на свідка ОСОБА_9 , який був залучений до оперативного співробітництва із правоохоронними органами, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризику, незаконно впливати на свідків, зокрема на свідка ОСОБА_9 .

Крім того, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, в якому ОСОБА_5 підозрюється, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або прекурсорів, який вчинений з корисливих мотивів, що вказує на те, що такі злочинні дії спрямовані на отримання прибутку та на забезпечення свого матеріального становища, що в сукупності може спонукати його до продовження вчинення кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється, чи вчинення іншого кримінального правопорушення та свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного і необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

В той же час, слідчий суддя вважає, що ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зазначений в клопотанні є неконкретизованим, будь-які обґрунтування існування вказаних обставин відсутні, що на думку слідчого судді носить лише формальний характер.

Крім того, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено існування можливості незаконного впливу на експертів у цьому кримінальному провадженні. При цьому суд зазначає, що у контексті кримінального провадження ризиком є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. А відтак доводи прокурора щодо можливості впливу підозрюваним на експертів носять абстрактний характер і є лише його припущенням.

Щодо доводів сторони захисту стосовно недоведеності належними доказами існування вказаних ризиків, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначений дій.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, та враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, спосіб та обставини вчинення кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, який не є особою з інвалідністю, на даний час підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за рахунок яких отримував дохід від збуту наркотичних засобів та психотропної речовини, що призводило до неконтрольованого обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

При цьому, слідчий суддя враховуючи суспільну небезпеку, інкримінованих органом досудового розслідування злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, яка, визначається тим, що такі дії призводять до неконтрольованого обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, що спричиняє шкоду здоров`ю населення, вважає, що у даному кримінальному провадженні наявний конкретний суспільний інтерес який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості, а тому застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

В той же час, слід врахувати, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Слідчий суддя приходить до висновку, з урахуванням наявності ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків. Крім того, слідчий суддя вважає, що є неможливим застосування до підозрюваного таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Так, враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного, особливості події кримінальних правопорушень, вбачається, що особисте зобов`язання, не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки його поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваної, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт, про який клопотала сторона захисту, не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного. При цьому, слід звернути увагу, що особливості події кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , свідчать, що ступінь ризику продовження протиправної поведінки підозрюваною, створює істотну загрозу іншим членам суспільства.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Окремо слід зазначити, що слідчий суддя не відхиляє доводів сторони захисту, викладених на користь підозрюваного, але вважає, що у даному випадку, ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у встановленому законом строки, а також, забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя не вбачає.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Водночас, згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами 3 або 4 ст. 183 цього Кодексу підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину.

При обрахунку розміру застави слідчий суддя враховує частину 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII якою встановлено, що до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року. Таким чином, при визначенні розміру прожиткового мінімуму, як розрахункової величини для визначення застави, слід застосовувати розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб встановлений Законом "Про бюджет на 2025 рік" на 1 січня поточного року, тобто - 3028 грн.

За таких обставин, враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваної, а також встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., яку підозрюваний має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільненим з-під варти та на нього можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст. 194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. На переконання слідчого судді, задля досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваного на хід досудового розслідування, застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Визначаючи строк тривалості застосування попереднього ув`язнення, відповідно до положень ч.1, 2 ст. 197 КПК України, на період часу у 60 днів, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_5 не затриманий, підозру останньому повідомлено 22.08.2025, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 22.10.2025. Таким чином, слід визначити строк застосування запобіжного заходу строком 60 днів, тобто до 20.10.2025 включно.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000413 від 22.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України - задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» строком 60 днів, тобто до 20.10.2025 включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту у залі суду негайно.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту взяття під варту - 22 серпня 2025 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп., у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 , з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі на рахунок: рахунок отримувача - UA0003652; Код банку отримувача (МФО) - 820172; банк отримувача - ДКСУ, м. Київ; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 26261092, та надати документ, що підтверджує внесення застави слідчому, прокурору або суду у провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0000413, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.10.2024.

Після внесення застави підозрюваний звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду/слідчого судді;

- не відлучатися за межі Черкаського району Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/реєстрації;

- утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) з підозрюваним ОСОБА_16 та свідком ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за його участі, а також участі ОСОБА_5 у присутності слідчого чи прокурора;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрюваного в межах строку досудового розслідування, тобто до 22.10.2025 включно. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Строк дії ухвали визначити до 20 жовтня 2025 року включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, захиснику, слідчому, прокурору, та направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1