Справа № 331/2563/25
Провадження № 1-кп/331/558/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , із участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0000397 від 24.04.2025 з обвинувальним актом щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, із повною середньою освітою, неодруженого, має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходить військову службу на посаді кулеметника ВЧ НОМЕР_1 , прикомандированого до 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6

У С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним

24 квітня 2025 року старший дільничний офіцер поліції сектору превенції Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_7 , який був одягнений у формений одяг, та при собі мав та використовував службовий нагрудний відео реєстратор, разом із дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , діючі на підставі наказу №243 від 18.02.2025, виданого начальником Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області «Про залучення особового складу Запорізького РУП та відділів, відділень поліції Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області до сумісних відпрацюванню з ТЦК та СП на території оперативного обслуговування Запорізького РУП», на виконання Постанови КМУ від 30.12,2022 № 1487, на підставі доручення ГУНІ в Запорізькій області від 12.02.2024 №9 ДР «Про посилення заходів щодо виявлення та доставлення до ТЦК та СП осіб, що вчинили правопорушення, передбачені ст.ст. 210, 210-1 КУпАП», наказу ГУНП в Запорізькій області від 24.04.2024 № 525 «Про залучення поліцейських ГУНП в Запорізькій області до забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, виявлення та доставляння до ТЦК та СПІ осіб, що вчинили правопорушення, передбачені ст. 210, 210-1 КУпАП на підконтрольній території Запорізької області», доручення Голови Національної поліції України № 1211 від 12.09.2024 «Про вжиття заходів спрямованих на встановлення військовослужбовців, які самовільно залишили військову частину або місця служби» та з метою належної організації заходів щодо виявлення та доставляння у порядку ст. 259 КУпАП до РТЦК та СП осіб, що вчинили адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 210,210-1 КУпАП», здійснювали патрулювання у Олександрівському районі міста Запоріжжя з метою виявлення осіб, що вчинили адміністративні правопорушення за ст.ст. 210,210-1 КУпАП, а саме, військовослужбовців, які самовільно залишили військову частину або місце служби, під час несення служби.

Так, цього ж дня, приблизно о 11 год 44 хв знаходячись у дворі будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_2 в ході перевірки особи на підставі ст. 32,34 Закону України «Про Національну поліцію» було виявлено та зупинено гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є діючим військовослужбовцем та перебував поза місцем несення служби ВЧ НОМЕР_1 без наявних на те підстав та відповідних документів.

У подальшому старший дільничний офіцер поліції сектору превенції Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_7 , запропонував ОСОБА_3 проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_3 для встановлення обставин перебування у місті Запоріжжя, на що ОСОБА_3 погодився. В подальшому перебуваючи у службовому автомобілі «Prius» з державним номерним знаком «08-2004» ОСОБА_3 з метою уникнення викриття його протиправних дій, а саме перебування поза місцем несення служби ВЧ НОМЕР_1 без наявних на те підстав, почав висловлювати на адресу службової особи старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_7 пропозиції надання неправомірної вигоди з метою подальшого не доставлення його до ІНФОРМАЦІЯ_3 , при цьому дана розмова, була зафіксована за допомогою службового нагрудного відео реєстратора поліцейського. Після цього старший дільничний офіцер поліції сектору превенції Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_7 , разом із напарником дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції ОСОБА_8 попередили гр. ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди службовій особі. Проігнорувавши зазначені вимоги, ОСОБА_3 перебуваючи на задньому сидіння службового автомобіля, де ще раз неодноразово висловив на адресу службової особи старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_7 пропозиції надання неправомірної вигоди, за недоставляння його до ІНФОРМАЦІЯ_3 для встановлення обставин перебування у місті Запоріжжя, після чого діставши із власного рюкзака грошові кошти у розмірі 4500 гривень поклав їх у підсклянник службового автомобіля «Prius» з державним номерним знаком « НОМЕР_3 ». Як наслідок старший дільничний офіцер поліції сектору превенції Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_7 зупинив службовий автомобіль та повідомив, що ОСОБА_3 на користь службових осіб було надано неправомірну вигоду, що зафіксовано за допомогою службового нагрудного відео реєстратора поліцейського та повідомлено про наявність обґрунтованих підстав для притягнення останнього до кримінальної відповідальності передбаченої ч.1 ст.369 КК України.

Так, старший дільничний офіцер поліції сектору превенції Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_7 , відповідно до ЗУ «Про Національну поліцію» та ЗУ «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є службовою особою правоохоронного органу, на яку Законом, покладено виконання функцій Держави, а саме, обов`язок реалізації правозастосовної або правоохоронної функцій.

Відповідно до ст.3 ЗУ «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 61 ЗУ «Про Національну поліцію» на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції».

Згідно ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», неправомірна вигода - це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи не грошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про запобігання корупції», особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Відповідно до ст. ст. 1, 17 Закону України Про Національну поліцію, п. 1 примітки до ст. 364 КК України є особою, яка постійно здійснює функції представника Національної поліції України - центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству, шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку у зв`язку з чим він є службовою особою.

Таким чином, 24.04.2025 приблизно о 11 год 53 хв ОСОБА_3 , знаходячись на задньому сидінні службового автомобіля «Prius» з державним номерним знаком « НОМЕР_3 », який здійснював рух по АДРЕСА_3 в напрямку ІНФОРМАЦІЯ_3 , усвідомлюючи, що перебуває у місті без наявних не та підстав, в ході раптово виниклого умислу направленого на пропозицію, та надання поліцейському неправомірної вигоди, розуміючи протиправність своїх дій, усвідомлюючи те, що старший дільничний офіцер поліції сектору превенції Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_7 є службовою особою правоохоронного органу, яка наділена владними повноваженнями, реалізував свій злочинний умисел, надавши, шляхом залишення в службовому автомобілі неправомірної вигоди у розмірі 4500 гривень, за невчинення службовою особою в інтересах ОСОБА_3 , дій щодо доставляння останнього до ІНФОРМАЦІЯ_3 для встановлення обставин перебування у місті Запоріжжя.

2. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.369 КК України, тому що він вчинив умисні дії, які виразилися у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду та наданні неправомірної вигоди, за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища.

3. Позиція обвинуваченого

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину у скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що у квітні 2025 року після перебування у зоні бойових дій командир дозволив йому приїхати у м. Запоріжжя за продуктами харчування. Перебуваючи у місті, він вжив алкогольні напої, після чого його помітили патрульні поліцейські та стали перевіряти документи. Він злякався відповідальності за те, що перебуває поза службою та ще і у стані сп`яніння, просив працівників поліції не везти його до ВСП та запропонував їм грошові кошти, але вони відмовлялись, тоді він залишив ці кошти в автомобілі. У вчиненому щиро розкаявся, наразі розуміє, що вчинив неправильно, очікує рішення суду, щоб повернутися на службу.

4. Мотиви суду

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та надав суду пояснення, в яких підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті.

У вчиненому щиро розкаявся, повністю визнає усі обставини злочину, вказані в його обвинуваченні, просить суворо не карати та обіцяє нових злочинів не вчиняти.

За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, оцінюючі зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні доведена повністю.

5. Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

6. Мотиви призначення покарання

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв не тяжкий злочин, раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак судимість погашена, є військовослужбовеем ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», має постійне місце проживання,на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, однак з 2017 неодноразово оглядався лікарем-наркологом, востаннє 01.12.2017, діагноз: психічні та поведінкові розлади, внаслідок вживання алкоголю, канабіноїдів, вживання зі шкідливими наслідками.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, беручи до уваги, що вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння не потягло тяжких наслідків, враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді штрафу, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

7. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Відповідно до ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: зокрема, були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Беручи до уваги те, що санкція інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавлення волі на той самий строк, речові докази у вигляді грошових коштів у сумі 4500 гривень, використовувались обвинуваченим ОСОБА_3 в якості предмету кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати спеціальну конфіскацію.

Витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлений, матеріальна шкода даним кримінальним правопорушенням завдана не була.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає, відповідне клопотання до суду заявлене не було.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.100, 349, 368, 370, 374, 393, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати у кримінальному провадженні спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави речовий доказ грошові кошти у сумі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень.

Речові докази: відеозаписи з нагрудних відео реєстраторів (камер) поліцейських від 24.04.2025 залишити в матеріалах кримінального провадження прокурора.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1