Справа № 304/1719/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

учасників судового процесу: прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/566/25 за апеляційними скаргами прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 серпня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 серпня 2025 року, клопотання слідчого СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) гривень 00 копійок.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком по 30 вересня 2025 року включно певні обов`язки.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 31.07.2025 слідчий СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області з клопотанням, яке погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

31.07.2025 року ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України, вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Відтак, слідчий у клопотанні зазначив, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні доказами, зокрема: допитами свідків, висновком будівельно-технічної експертизи, протоколами огляду, документами, які долучені до матеріалів кримінального провадження, іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Задовольняючи клопотання частково, свої висновки слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 України, що підтверджується фактичними даними, та наявністю ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, тому підлягає скасуванню. Заначає, що стороною обвинувачення зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Звертає увагу, що при обранні запобіжного заходу слід врахувати розмір майнової шкоди завданої підозрюваним ОСОБА_6 (1 679 723, 73 грн.).

Просить суд оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 30.09.2025, з можливістю внесення застави в розмірі 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, задовольнити.

Адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 в апеляційній скарзі зазначає, що з оскаржуваним судовим рішенням не погоджується, вважає його протиправним та таким, що винесене з істотним порушенням вимог кримінальноо процесуального закону, є необгрунтовним, а відтак таким, що підлягає скасуванню. Вважає, що слідчий суддя не надав належної правової оцінки обґрунтованості підозри щодо його підзахисного, попри наявність у матеріалах клопотання додатків (доказів), які ставлять під сумнів висновки проведеної будівельно-технічної експертизи, в тому числі у контексті визначеної, начебто, майнової шкоди. Зазначає про відсутність правової оцінки зі сторони слідчого судді, про відсутність в межах кримінального провадження потерпілого, якому на думку органу досудового розслідування, було завдано шкоди. Також акцентує увагу на протиправне покладення слідчим суддею додаткових процесуальних обов`язків на підзахисного, котрі або не передбачені положеннями ч. 5 ст. 194 КПК України, або сформульовані настільки загально та неточно, що робить неможливим їх розуміння і як наслідок виконання (дотримання). Просить суд, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволені клопотання слідчого відмовити у повному обсязі.

Судове провадження розглядається за відсутності захисника-адвоката ОСОБА_8 , неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказана особа належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення прокурора на підтримання вимог апеляційної скарги та який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, підозрюваного ОСОБА_6 , який просив апеляційну скаргу захисника задовольнити та відхилити апеляціцну скаргу прокурора, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення слідчого судді про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді застави відповідає цим вимогам, слідчий суддя правильно відмовив в застосуванні відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, таке рішення прийнято за наявності необхідних для цього підстав, з наведенням відповідних мотивів.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

За приписами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

В суді першої інстанції долученими до клопотання копіями доказів підтверджено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, вони підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Так, підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, об`єктивно підтверджується копіями матеріалів кримінального провадження, зокрема: договором № 167 від 04.12.2024 про виконання робіт на об`єкті «Капітальний ремонт вул.Свободи в с.Минай Ужгородського району», укладеним між відділом житлово-комунального господарства та благоустрою Холмківської сільської ради (замовник) та Приватним підприємством «Артембуд» (підрядник в особі директора ОСОБА_6 ; додатковою угодою № 1 від 05 грудня 2024 року до Договору № 167 від 04.12.2024 року, укладеною між відділом житлово-комунального господарства та благоустрою Холмківської сільської ради Ужгородського району та Приватним підприємством «Артембуд» в особі директора ОСОБА_6 ; довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень місяць 2024 року, за підписами: замовника ОСОБА_10 , підрядника ОСОБА_6 ; Актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2024 року, з підписом замовника ОСОБА_10 , підрядника ОСОБА_6 ; підсумковою відомістю ресурсів за об`єктом «Капітальний ремонт вул.Свободи в с.Минай Ужгородського району» (витрати по факту) за грудень 2024 року, складеною ОСОБА_6 (а.п.123-124), а також висновком будівельно-технічної експертизи № СЕ-19/109-25/10803-БТ від 28.07.2025 року, проведеної судовим експертом Івано-Франківського НДЕКЦ ОСОБА_11 та іншими матеріалами в їх сукупності.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до переконливого висновку про обґрунтованість підозри, оскільки вони підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані правопорушення.

При цьому, досудове розслідування триває, встановлюються обставини, які мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Таким чином твердження сторони захисту стосовно необґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень - є необґрунтованими та спростовуються матеріалами провадження. Переконливих доводів, які б ставили під сумнів законність і вмотивованість наведеного висновку слідчого судді під час апеляційного розгляду не встановлено.

Що стосується ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та зазначених в клопотанні слідчого, то колегія суддів вважає, що їх наявність доведена матеріалами кримінального провадження, а саме: можливість підозрюваного ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_6 , усвідомлюючи реальність та невідворотність покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), може знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.177 КПК України), а також незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх підкупу, умовляння або залякування (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що ризик в свою чергу не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для судового провадження подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного необхідно вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Також, сукупність відомостей, які містяться в клопотанні та долучених до нього доказах дали підстави слідчому судді дійти висновку, що в даному випадку ступінь ризиків передбачених ст. 177 КПК України не є такими істотними, що потребує обрання запобіжного заходу виключно у вигляді тримання під вартою, та в судовому засіданні прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам. При цьому, лише зазначення в клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою того, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, без достатнього обґрунтування, є недостатнім для обрання зазначеного прокурором запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

На думку колегії суддів сторона обвинувачення не навела переконливих доводів того, що запобіжний захід у вигляді застави відносно ОСОБА_6 буде недостатнім та не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді застави в повній мірі взяв до уваги відомості, що були в матеріалах клопотання відносно особи підозрюваного, та правильно оцінюючи їх, також в сукупності з іншими доказами, які підтверджували заявлені слідчим ризики, зробив висновок по вирішенню клопотання.

Під час апеляційного розгляду прокурором не наведено таких обставин, які можуть вказувати на те, що підозрюваний порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки, а також, що запобіжний захід у вигляді застави є недостатнім та не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

Отже, суд першої інстанції, вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу у вигляді застави, врахував обставини інкримінованих злочинів, існування ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, та дійшов висновку про наявність правових підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді щодо виду застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки саме такий запобіжний захід на початковій стадії досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками слідчого судді в частині визначеного розміру застави у сумі 757 000 грн. з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Позиція ЄСПЛ стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у виді застави та призначення її розміру цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010 року, в якому Суд зазначає, що розмір застави має оцінюватись в першу чергу «з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі».

У вказаному рішенні ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого підозрюваного/обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини в професійному середовищі, яке сформувало обставини для такої діяльності, з метою забезпечення ефективності даного заходу, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні.

Зважаючи на наведене, колегією суддів вбачається, що встановлені обставини не в повній мірі були враховані слідчим суддею, який за своїм змістом ухвалив законне рішення, однак належним чином не зважив на всі наявні обставини щодо тяжкості висунутого обвинувачення, характеризуючих даних та підтвердженого майнового стану підозрюваного, що перешкодило ухвалити обґрунтоване судове рішення за наслідкам розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу в частині визначення розміру застави.

Надані матеріали клопотання жодним чином не вказують на значні фінансові можливості підозрюваного ОСОБА_6 та його сім`ї.

Зазначене підтверджується відповіддю ТУ ДСА України в Закарпатській області № 1311 від 20.08.2025 на запит прокурора про те, що станом на 20.08.2025 кошти на розрахунковий рахунок ТУ ДСА у сумі 757000 грн., як застава за ОСОБА_6 , не надходили.

Визначаючи розмір застави, колегія суддів враховує практику ЄСПЛ, відповідно до якої розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого та ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти (рішення у справі «Гафа проти Мальти» (Gafа v. Malta), заява №54335/14, пункт 70, від 22 травня 2018 року).

Апеляційний суд вважає, що розмір застави повинен відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого на даному етапі досудового розслідування підозрюється ОСОБА_6 та тим ступенем довіри щодо належної процесуальної поведінки підозрюваного.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення, а тому враховуючи положення п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК розмір застави щодо нього за загальним правилом мав би визначатися у межах від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає за необхідне визначити розмір застави, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Колегія суддів вважає, що той розмір застави, про який просить визначити сторона обвинувачення в апеляційній скарзі, є явно необґрунтованим, з огляду на суть підозри та розмір спричиненої шкоди.

Враховуючи викладене колегія суддів, керуючись абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК, вважає за необхідне зменшити визначену підозрюваному заставу до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 гривень.

На переконання колегії суддів перспектива втрати такого розміру застави, на даній стадії досудового розслідування, буде достатнім стримуючим фактором для підозрюваного, щоб запобігти виникненню у нього бажання переховуватись від органу досудового розслідування, або будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, якою до підозрюваного слід застосувати запобіжний вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 грн.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 серпня 2025 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави, скасувати.

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком по 30 вересня 2025 року включно, наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом, на визначений ними день та час;

2) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання, роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави він зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, він та заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту обрання запобіжного заходу у виді застави, у тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 та попереджено заставодавця, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді