Справа № 947/6561/25
Провадження № 1-кс/947/9628/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), його захисника адвоката ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000787 від 15.06.2021 відносно:

ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагул Республіки Молдова, громадянина Молдови, з неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відносно якого на розгляді Київського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт за ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 255, ст. 257, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ст. 386 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1. Виклад фактичних обставин даного кримінального провадження та змісту поданого стороною обвинувачення клопотання.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи в складі злочинної організації у період з 2020 до 2021 року вчинив на території м. Одеса та Одеської області ряд злочинів, у зв`язку з чим його 17.01.2023 засуджено Київським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 194, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 255, ст. 257, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України та на підставі ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України та призначено остаточне покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна (вирок набрав законної сили). При цьому, під час досудового розслідування та судового провадження щодо ОСОБА_9 , останній повністю визнав вину в інкримінованих йому злочинах, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, вчинених іншими членами злочинної організації.

У зв`язку викладеним з метою ухилення від кримінальної відповідальності у окремих учасників злочинної організації, до складу якої входив ОСОБА_9 , та у ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому в кримінальному провадженні № 0000659 від 27.09.2022 висунуто обвинувачення в участі у злочинній організації та вчиненні ряду злочинів, у тому числі спільно із ОСОБА_9 , виник кримінальний протиправний умисел, направлений на примушення останнього до відмови від давання показань, що можуть викрити учасників злочинної організації, шляхом залякування та застосування до нього фізичного насильства.

З цією метою, дізнавшись, що ОСОБА_9 для відбування призначеного покарання 15.05.2023 доставлено до Державної установи «Південноукраїнська виправна колонія № 83», розташованої за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, селище Костянтинівка вул. Володимирська, 1, невстановлені учасники вищевказаної злочинної організації та ОСОБА_4 у невстановлений час, але не пізніше

серпня 2023 року, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин залучили до вчинення кримінальних протиправних дій ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який відбував покарання у виді позбавлення волі у вказаній установі та мав серед осіб, що в ній утримувались певний неформальний авторитет, що давав йому ширші, з поміж інших осіб, можливості пов`язані з просуванням своїх інтересів та запобігання бути викритим у порушенні правил та режиму згаданої установи.

Так, в серпні 2023 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_11 , перебуваючи в Державній установі «Південноукраїнська виправна колонія № 83» за вищевказаною адресою, діючи умисно за дорученням та вказівками невстановлених досудовим розслідуванням осіб на замовлення учасників вищевказаної злочинної організаціїпідійшов до ОСОБА_9 та передав йому мобільний телефон, через який за допомогою інтернет месенджера до ОСОБА_9 в присутності ОСОБА_11 звернулись окремі учасники вищевказаної злочинної організації, які притягуються до кримінальної відповідальності у інших кримінальних провадженнях, та висловили ОСОБА_9 категоричну вимогу відмовитись від давання показань, що викривають членів злочинної організації, та надати нові неправдиві показання на користь останніх, погрожуючи йому фізичною розправою у разі невиконання вимоги.

Надалі ОСОБА_9 упродовж першого півріччя 2024 року неодноразово викликався для допиту як свідок в режимі відеоконференції в кримінальному провадженні № 0000659 від 27.09.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 255, ст. 257, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України, яке розглядається Київським районним судом м. Одеси (справа № 496/6298/22).

Проти участі у таких засіданнях ОСОБА_9 не заперечував, у зв`язку з чим ОСОБА_4 та учасники злочинної організації, до складу якої раніше входив ОСОБА_9 , побоюючись бути викритими, вирішили, зламавши його волю, примусити до дій, що їй суперечать відмовитись від раніше наданих показань та надавати в подальшому неправдиві показання, що виправдовують таких учасників злочинної організації, створивши йому нестерпні умови відбування покарання в Державній установі «Південноукраїнська виправна колонія № 83».

У зв`язку з цим, приблизно в травні (більш точний час не встановлено) за невстановлених досудовим розслідувань обставин ОСОБА_4 , який перебував під вартою в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 11, та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи надали ОСОБА_11 неформальне доручення про створення ОСОБА_9 таких нестерпних умов відбування покарання.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2024 року ОСОБА_11 , перебуваючи в Державній установі «Південноукраїнська виправна колонія № 83», за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, селище Костянтинівка, вул. Володимирська, 1, діючи умисно, виконуючи доручення ОСОБА_4 та інших учасників злочинної організації, до складу якої раніше входив ОСОБА_9 , з метою вчинення протиправних дій щодо останнього, вступив у злочинну змову з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які також відбували покарання у вказаній установі.

Надалі у ніч з 31.05.2024 на 01.06.2024, діючи за попередньою змовою, виконуючи доручення ОСОБА_4 та інших невстановлених осіб, переслідуючи спільний кримінальний протиправний намір, спрямований на примушення ОСОБА_9 до відмови від надання показань та надання неправдивих показань шляхом залякувань, спричинення фізичного болю через нанесення тілесних ушкоджень, а також моральних страждань через перспективу бути підданим побиттю в будь-який момент зайшли до кімнати відпочинку на території Державної установи «Південноукраїнська виправна колонія № 83», розташованої за вищевказаною адресою, де ОСОБА_12 та ОСОБА_13 умисно за безпосереднім дорученням та вказівками ОСОБА_11 по черзі завдали не менш 5 ударів кулаками по тулубу ОСОБА_9 в район грудної клітин, живота, ребер та нирок. В цей же час, ОСОБА_11 , діючи за дорученням та вказівками ОСОБА_4 та інших невстановлених осіб, проводив відеозйомку на мобільний телефон, з метою демонстрації ОСОБА_4 приниженого та пригніченого стану ОСОБА_9 та звіту про хід виконання протиправних дій щодо останнього, після чого також завдав декілька ударів в область грудної клітини ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою за дорученням ОСОБА_4 та інших невстановлених осіб, умисно шляхом застосування фізичного насильства за вказаних обставин заподіяли ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді переломів 6-7 правих ребер, що спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад трьох тижнів (21 день), які згідно з п.п. 2.2.1.«а», «б», «в», 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, відносяться до ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості.

Водночас ОСОБА_4 , діючи умисно як організатор, перебуваючи під вартою в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 11, за допомогою телефону через відеозв`язок спостерігав за застосуванням фізичного насильства щодо ОСОБА_9 та контролював хід виконання ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 раніше обумовлених кримінально протиправних дій.

Після заподіяння вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_11 надав ОСОБА_9 мобільний телефон, за допомогою якого ОСОБА_4 , перебуваючи під вартою в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 11, вказав ОСОБА_9 , що в разі невиконання вимог щодо відмови від давання показань, він й надалі буде піддаватись насильству. У подальшому ОСОБА_11 та інші залишили ОСОБА_9 в безпорадному стані.

Разом з цим усвідомлення того, що самостійно ОСОБА_9 не може нічого протиставити своїм кривдникам, які здатні діяти злагоджено та спільно, їх суттєву фізичну перевагу, перебуваючи під постійною їх увагою в замкнутому просторі (території установи виконання покарань), а також розуміючи те, що в разі надання ним правдивих показань він буде підданий повторним побиттям, а завдяки певному неформальному авторитету ОСОБА_11 серед засуджених можливо очікувати підступних та протиправних дій інших осіб, що утримуються в згаданій установі, створило в останнього тривале (до часу звільнення з установи виконання покарань 22.06.2024) моральне страждання у вигляді постійно пригніченого, тривожного стану, що обумовлений побоюваннями за власне життя, здоров`я, честь та гідність, а також постійним очікуванням бути підданим катуванню в різних формах без можливості очікувати на допомогу від інших осіб, що утримуються в установі.

За вищевикладених обставин, 24.06.2025 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та останньому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 127 КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація катування, тобто умисного діяння, спрямованого на заподіяння особі сильного фізичного болю і морального страждання з метою примусити її вчинити дії, що суперечать її волі, та з метою залякування її, вчиненого за попередньою змовою групою осіб;

- ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ст. 386 КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація примушування свідка до відмови від давання показань шляхом погрози насильством, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ст. 386 КК України, в цілях запобігання настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з таким клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2. Позиції учасників судового засідання.

Прокурор надав обґрунтування клопотанню слідчого, повідомивши короткий виклад фактичних обставин кримінального провадження. Крім того, звернув увагу, що підозрюваний неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та наразі відносно підозрюваного вирішується питання екстрадиції. Подане клопотання просив задовольнити, посилаючись на обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри та наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи, що підозра є необґрунтованою, а ризики безпідставними. Адвокат ОСОБА_6 просив звернути увагу, що відносно підзахисного в рамках розгляду обвинувального акту Київським районним судом м. Одеси засновано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, умови якого ним не порушувалися. Крім того, захисник зауважив, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, має скарги на стан здоров`я. Також захисник зазначив, що затримання підзахисного вважає незаконним. Адвокат ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На запитання слідчого судді повідомив, що у сторони захисту відсутня актуальна медична документація відносно ОСОБА_4 .

Підозрюваний підтримав думку свого захисника та заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення. Повідомив, що під час затримання відносно нього було застосовано фізичну силу та спричинено тілесні ушкодження.

Між тим, прокурор не заперечував, що відносно підозрюваного було застосовано фізичне насилля під час затримання, та зазначив, що сторона захисту може звернутися із відповідною скаргою.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4. Відомості, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ст. 386 КК України.

24.06.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ст. 386 КК України.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ст. 386 КК України стороною обвинувачення підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження: заявою ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення щодо нього; показаннями потерпілого ОСОБА_9 про обставини вчинення стосовно нього кримінальних правопорушень ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ; протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 , який впізнав ОСОБА_11 , як особу, щовчинила стосовно нього кримінальне правопорушення; протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 , який впізнав ОСОБА_12 , як особу, яка вчинила стосовно нього кримінальне правопорушення; протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 , який впізнав ОСОБА_13 , як особу, яка вчинила щодо нього кримінальне правопорушення; слідчим експериментом за участю потерпілого ОСОБА_9 , під час якого останній повідомив обставини вчинення стосовно нього кримінального правопорушення; висновком експерта № 09-2697/2024 від 30.01.2025, згідно з яким внаслідок нанесених ударів по голові та тулубу потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів 6-7 правих ребер, що спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад трьох тижнів (21 день), які згідно з п.п. 2.2.1.«а», «б», «в», 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, відносяться до ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості; показаннями свідка ОСОБА_15 про факти тиску на нього та членів його родини з боку ОСОБА_11 та інших невстановлених осіб, а також про обставини вчинення стосовно ОСОБА_9 кримінального правопорушення; протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_15 , який впізнав ОСОБА_11 , як особу, яка вчинила стосовно ОСОБА_9 кримінальне правопорушення; протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_15 , який впізнав ОСОБА_12 ,як особу, яка вчинила стосовно ОСОБА_9 кримінальне правопорушення; протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_15 , який впізнав ОСОБА_13 ,як особу, яка вчинила стосовно ОСОБА_9 кримінальне правопорушення; протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_15 , який впізнав ОСОБА_14 ,як особу, яка вчинила стосовно ОСОБА_9 кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, слідчий суддя зауважує, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartleyv. The United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadovv. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagozv. Turkey).

На переконання слідчого судді, дії, у ймовірному вчиненні яких наразі підозрюється ОСОБА_4 підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ст. 386 КК України, тобто є кримінально караними. Тому немає підстав для висновків, що такі дії не можуть становити жодного кримінального правопорушення Водночас, описана у клопотанні слідчого та повідомленні про підозру фабула кримінальних правопорушень у сукупності з наданими матеріалами досудового розслідування вказують на наявність вагомих доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з відповідним кримінальними правопорушеннями, передбаченим ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ст. 386 України, і такі докази є достатніми щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно слідчий суддя відхиляє твердження захисника щодо необґрунтованості підозри.

Вказані заперечення захисника підлягають перевірці стороною обвинувачення під час досудового розслідування та оцінці суду, у випадку надходження до нього обвинувального акта, водночас, відповідні доводи, на цьому етапі кримінального провадження, на переконання слідчого судді не спростовують висновків щодо обґрунтованості підозри, тобто не виключають обставин, які вказують на ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ст. 386 КК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що питання обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_4 підозри може бути предметом окремого розгляду в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Разом із тим, слідчий суддя зазначає, що на цьому етапі провадження він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності чи достовірності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є ймовірною та встановлених обставин достатньо для виправдання подальшого розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження з ціллю висунення обвинувачення або спростування підозри.

5. Відомості, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 , у тому числі, тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 127 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що підозрюваний є уродженцем та громадянином Республіки Молдова, що в умовах воєнного стану надає йому можливість безперешкодного перетину державного кордону України.

В цьому ж розрізі, слідчий суддя також враховує, що виконувачем обов`язків Генерального прокурора 26.12.2022 прийнято рішення про видачу (екстрадицію) ОСОБА_14 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст. 287 ч. (3) (2 епізоди), ст. 151 ч. (2) п. d) КК Республіки Молдова, виконання якого відстрочено до закінчення судового провадження, відбуття покарання чи звільнення від покарання з будь-яких законних підстав.

Наведені вище фактичні обставини цього кримінального провадження, дають слідчому судді підстави дійти висновку про існування вагомого ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду (п. 1 . 1 ст. 177 КПК України).

Слідчий суддя погоджується з доводами клопотання, що у зв`язку з врученням підозрюваному копій окремих матеріалів досудового розслідування, останній володіє достатньою інформацією про очевидців події, та, як зазначається слідчим у клопотанні, станом на теперішній час у кримінальному провадженні не встановлено та не допитано всіх свідків, показання яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а також вони не допитані в судовому засіданні.

При цьому, на теперішній час в рамках даного кримінального провадження обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри в тому числі ґрунтується на показаннях свідка та потерпілого, та з огляду на те, що анкетні дані таких осіб відомі підозрюваному, слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на свідка та потерпілого в рамках кримінального провадження.

Слідчий суддя також враховує специфіку кримінальних правопорушень, передбачених ст. 127 (катування), ст. 358 КК України (перешкоджання з`явленню свідка, потерпілого, експерта, спеціаліста, примушування їх до відмови від давання показань чи висновку), у вчиненні яких наразі обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 .

В судовому засіданні було встановлено, що на теперішній час відносно підозрюваного на розгляді у Київського районному суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт за ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 255, ст. 257, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України. Крім того, як зазначається у клопотанні сторони обвинувачення, ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності на території Республіки Молдова. Вказане, на думку слідчого судді, свідчить про явні негативні соціальні інтереси останнього, й відповідно про його емоційно-вольову деформацію та ймовірну відсутність правової свідомості. З огляду на що, слідчий суддя приходить до переконання, що в рамках означеного кримінального провадження існує реальний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення ОСОБА_4 або продовження ним кримінальних правопорушень, в яких підозрюється.

6. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Як вбачається з фактичних обставин даного кримінального провадження, ОСОБА_4 на теперішній час обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, у тому числі, у вчиненні тяжкого злочину. Не зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, які вказують на соціальні зв`язки підозрюваного, постійне місце проживання, слідчий суддя враховує тяжкість інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, а також фактичні обставини даного кримінального провадження, та приходить до переконання, що на даній стадії кримінального провадження відносно підозрюваного слід обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки такої особи, в тому числі, не забезпечать досягнення завдань кримінального провадження в цілому, та міри запобіжного заходу, зокрема.

При цьому, слідчий суддя, приймає до уваги обставини, викладені підозрюваним ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо факту застосування до підозрюваного під час його затримання, в порядку статті 208 КПК України, фізичного насилля працівниками правоохоронних органів, та звертає увагу на наступне.

Відповідно до положень частини 6 статті 206 КПК України якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

З огляду на вказане, слідчий суддя вважає за необхідне з метою дотримання прав підозрюваного ОСОБА_4 зобов`язати посадових осіб Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» та Філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Миколаївській та Одеській областях забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також доручити Другому слідчому відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві провести перевірку фактів, повідомлених підозрюваним щодо застосування відносно нього фізичного впливу співробітниками правоохоронних органів з метою дотримання прав підозрюваного.

Слідчий суддя наголошує, що у разі обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, інкриміноване за обставинами даного кримінального провадження ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 127 КК України не вимагає в обов`язковому порядку від слідчого судді визначення відповідного розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України (п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України).

Відтак, на думку слідчого судді, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, а також ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, досягнути мети застосування запобіжного заходу, а саме забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо лише шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

7. Висновки слідчого судді.

Таким чином, вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання та надавши правову оцінку всім доводам як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого стороною обвинувачення клопотання, а тому керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 28.07.2025, в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК України зобов`язати посадових осіб Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» та Філію Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Миколаївській та Одеській областях забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Доручити Другому слідчому відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві провести перевірку фактів, повідомлених у судовому засіданні підозрюваним ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо застосування відносно нього фізичного впливу співробітниками правоохоронного органу, які проводили затримання підозрюваного.

Про результати проведення вищезазначених заходів повідомити слідчого суддю.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1