справа № 208/6327/25
провадження № 1-кс/208/3565/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 7 м. Кам`янське клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області, старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000309 від 15.05.2025, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, раніше не судимого, одруженому, має середню спеціальну освіту, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, такелажник 1 евакуаційного відділення евакуаційного взводу ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України,

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До Заводського районного суду міста Кам`янського надійшло вказане клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що слідчим відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000309 від 15.05.2025, внесеного до ЄРДР 15.05.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1КК України.

Досудовим розсуванням встановлено, що солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, перебуваючи на посаді такелажника 1 евакуаційного відділення евакуаційного взводу ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 2.9 «а», 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин 15 травня 2025 року, в світлий час доби, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався на ньому по сухій асфальтобетонній ділянці проїжджої частини вулиці Ємельянова, зі сторони проспекту Ломоносова, у напрямку вулиці Олекси Тихого, на території міста Костянтинівка, Краматорського району, Донецької області та проїжджаючи ділянку дороги в районі будинку №8 по вулиці Ємельянова, у місці, де конфігурація проїжджої частини має заокруглення вліво, відносно напрямку його руху, діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не маючи перешкод технічного характеру для об`єктивного сприйняття дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху для безпечного керування автомобілем «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті чого втратив керування ним та виїхав за межі проїзної частини вліво, де скоїв наїзд на бетонну огорожу, в результаті чого пасажир, що знаходився у вказаному автомобілі на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини з множинними переломами ребер праворуч, закритого перелому шийного відділу хребта з повним розривом спинного мозку, багатоуламкового переламу малогомілкової та великогомілкової кісток правої гомілки та саден носа, від яких того ж дня помер у лікувальному закладі.

28.08.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

З огляду на наведене, слідчий, за погодженням з прокурором, зазначає, що для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у слідства виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави, яка обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме тим, що ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення.

ІІ. Позиції учасників у судовому засіданні

В судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання та просив його задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 щодо задоволення вказаного клопотання заперечили та зазначили, що з часу дорожньо-транспортної пригоди пройшов тривалий час, підозрюваним виконується усі дії для сприяння розслідування вказаного кримінального провадження, він з`являється на усі виклики до слідчого, у період з 15.05.2025 по 28.05.2025 жодного іншого кримінального правопорушення не вчинив, потерпіла, сестра загиблого жодних претензій майнового чи морального характеру до нього не має. Крім того звернули увагу слідчого судді на те, що ОСОБА_4 наразі є такелажником евакуаційного відділення евакуаційного взводу ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 та наразі виконує безпосередні завдання пов`язані із евакуацією із зони проведення активних бойових дій у Донецькій області до Дніпропетровської області. Щодо посилання прокурора на вплив на свідків його військове керівництво, зазначили, що це не можливо, оскільки вони не були очевидцями дорожнього транспортної пригоди. Щодо посилання на інші ризики захисник зазначив, що відповідно до положень ст. ч. 2 ст. 177 КПК України прокурором не доведено підстав, передбачених ч. 1 цієї статті. З огляду на вищенаведене, просили застосувати особисте зобов`язання.

ІІІ. Положення закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали

Згідно із ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК).

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора (частини 3, 4 ст. 176 КПК).

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказують детектив та прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч. 1 ст. 12 КПК під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 (ч. 1 ст. 183 КПК).

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

IV. Установлені слідчим суддею обставини, мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Слідчими відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000309 від 15.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

28.08.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно із усталеною судовою практикою, яка обґрунтовується рішеннями Європейського суду з прав людини (у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 та у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця події від 15.05.2025 та схемою до нього, протоколом допиту свідка ОСОБА_4 від 16.05.2025, протоколом огляду трупа ОСОБА_8 від 16.05.2025, протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_4 від 16.05.2025, висновком судової автотехнічної експертизи від 20.05.2025, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 21.05.2025, висновком судово-медичної експертизи № 98 від 13.06.2025, висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 21.07.2025, висновком судово-медичної (токсикологічної) експертизи від 24.07.2025, висновками судово-медичних (комісійних) експертиз від 15.08.2025 та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Отже, оцінивши наведені вище докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що наявних досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в межах судового контролю, який наразі здійснюється, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Щодо існування ризиків

Прокурор, наполягаючи на застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, окрім обґрунтованості підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення, вказує також на існування ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; (2) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; (3) вчиняти інші кримінальні правопорушення; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Мотивуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 слідчий, за погодженням з прокурором, зазначає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що солдат ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за яке, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення понесення покарання.

Слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність існування ризику переховування підозрюваного у даному кримінальному провадженні, оскільки з моменту події кримінального правопорушення (15.05.2025) до моменту звернення сторони обвинувачення до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою (28.08.2025) минуло 3 місяці 13 днів. Слідчим та прокурором не надано відомостей щодо спроб підозрюваного ОСОБА_4 переховуватись від органу досудового розслідування та суду, крім того, підозрюваний ОСОБА_4 неодноразово з`являвся до органу досудового розслідування для проведення слідчих дій.

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливістю погрозою застосування насильства до начальника. Окремо слідчий звертав увагу слідчого судді у клопотанні, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Водночас, слідчий суддя зазначає, що на даному етапі досудового розслідування, з моменту внесення відомостей до ЄРДР 15.05.2025 органом досудового слідства не було проведено допиту жодного свідка, такі як не зазначені у клопотанні, так і відповідні протоколи допиту свідків на час розгляду вказаного клопотання відсутні. Відтак підозрюваному не може бути відомо про анкетні дані таких осіб, що нівелює ризик незаконного впливу підозрюваним на свідків. Крім того, до клопотання долучено протокол допиту потерпілої ОСОБА_10 - сестри загиблого, у якому вона станом на 21.05.2025 не мала претензій морального або матеріального характеру до ОСОБА_4 , а станом на час розгляду вказаного клопотання 03.09.2025 органом досудового розслідування інших відомостей щодо позиції потерпілої ОСОБА_10 слідчому судді надано не було.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків або потерпілого. Імовірність впливу на свідків або потерпілого за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

-Щодо вказаного ризику, слідчий суддя зазначає, що такий не знайшов свого підтвердження, оскільки підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, негативні відомості щодо його репутації, зокрема за місцем служби, стороною обвинувачення не надані, а тому твердження, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, і на переконання прокурора таким кримінальним правопорушення є дезертирство, або вчинити самокаліцтво або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи, чим перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є безпідставним та належними та допустимими доказами на даному етапі прокурором не підтверджено.

- вчиняти інші кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що підозрюваному загрожує покарання до 10 років позбавлення волі, з метою ухилення від покарання у разі визнання його винним або від кримінального переслідування існує реальна можливість вчинення останнім злочину, передбаченого ст. 408 КК України («Дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби, а також нез`явлення з тією самою метою на службу у разі призначення, переведення, з відрядження, відпустки або з лікувального закладу»).

Аналогічно, як і щодо посилання на попередні ризики, прокурором не доведено наявності ризику вчиняти інше кримінальне правопорушення, зокрема можливості вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 408 КК України, оскільки вказане спростовується належною процесуальною поведінко підозрюваного з 15.05.2025 по 03.09.2025.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що дорожня транспортна пригода мала місце 15.05.2025, водночас орган досудового розслідування у період з 15.05.2025 по 28.08.2025 із клопотанням про застосування запобіжного заходу задля забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків не звертався, із таким клопотанням до суду звернувся лише 28.08.2025 - після вручення підозрюваному повідомлення про підозру, причому вказане клопотання було надіслано на адресу суду засобами поштового зв`язку 01.09.2025 та отримано судом 02.09.2025. Тобто підозрюваний, достовірно знаючи про наявне клопотання про обрання запобіжного заходу від 28.08.2025 мав реальну можливість здійснити переховування від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення (408 КК України), однак цього ним зроблено не було, що характеризує його як, особу, яка належним чином виконує покладені на нього слідчим процесуальні обов`язки в рамках даного кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Клопотання слідчого не містить достатнього обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. У судовому засіданні прокурором не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також не буде запобігати настанню ризику або ризиків, зазначених у клопотанні.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено в судовому засіданні недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, що зазначені в клопотанні та доведені прокурором в судовому засіданні, в тому ступені дійсності, що вони є.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що вагомі підстави для застосування відносно підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою відсутні. Так само і настанню ризиків можливо запобігти застосуванням до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у виді особистого зобов`язання буде необхідним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та зможе запобігти встановленим ризикам і при цьому буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар для підозрюваного та інших осіб.

За наведених вище обставин подане клопотання слідчого, погоджене прокурором, слід залишити без задоволення, а до підозрюваного застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-179,182,184,186,193,194,196 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за 0000309 від 15.05.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю або за викликом, у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому розташована або тимчасово розташована військова частина НОМЕР_1 , де проходить військову службу підозрюваний, без дозволу командира військової частини або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну місця дислокації військової частини;

- обмежитись у спілкуванні із потерпілою;

- повернутися до виконання покладених військових обов`язків до постійного або тимчасового розташування військової частини, де наразі перебуває його військова частина.

Вказані обов`язки покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 місяці.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього судом обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання покласти на слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 .

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному, прокурору та захиснику негайно після її оголошення та направити до СУ ГУНП в Донецькій області.

Відповідно до положень ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді щодо застосування цього запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду підозрюваним, його захисником, прокурором протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 08.09.2025 о 16:55 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1