Справа № 716/1854/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2025 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілих ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000067 від 11.05.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, розлученого, військовослужбовця за призовом під час мобілізації, в силу ст.89 КК України не судимого

у вчиненні кримінального проступку , передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 15.01.2015 задоволено позовну заяву про стягнення аліментів на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 350 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 24.12.2014 року до досягнення повноліття дітей.

З метою виконання вказаного рішення суду, 15.01.2015 виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 аліментів на утримання неповнолітньої дитини звернуто до виконання в Заставнівський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернівецькій області.

Однак, ОСОБА_5 з січня 2022 року, достовірно знаючи про визначений рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області обов`язок сплати аліментів на утримання дітей, не маючи обмежень та протипоказань за станом здоров`я до фізичної праці на роботу не влаштувався, на обліку як безробітний та у пошуках роботи не перебував, доходи від тимчасових заробітків не декларував, про суми заробітку і джерела доходів державного виконавця не повідомляв, від явки до державного виконавця ухилявся.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України (по стройовій частині) від 21.12.2023 № 367 військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_5 , призначено на посаду гранатометника 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 4 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення і вважати таким, що з 21 грудня 2023 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

Разом з цим, ОСОБА_5 , будучи з 21.12.2023 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , отримуючи грошове забезпечення та винагороди за проходження військової служби, достовірно знаючи про обов`язок зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей та заборгованості в розмірі , що сукупно складає суму виплат понад три місяці відповідних платежів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей, що призвело до виникнення заборгованості за період часу з 01.01.2022 по 01.08.2024 в сумі 91 793,69 гривень, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково, пояснив суду, що в шлюбі з ОСОБА_8 у них народилося троє дітей, які з 2014 року після розірвання шлюбу залишилися проживати з матір`ю. Згідно з рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області він зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання дітей по 350 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Оскільки він тривалий час не мав де працювати, аліменти на користь дітей не сплачував. У зв`язку із великою заборгованістю по аліментах у березні 2022 року його було засуджено Заставнівським районним судом Чернівецької області за несплату аліментів до покарання у виді 120 годин громадських робіт, яке він відбув у повному обсязі. В подальшому упродовж 2022 року до грудня 2023 року він ніде не працював, однак тимчасово підробляв на заробітках неофіційно. Коли міг, то сплачував аліменти. У грудні 2023 його було мобілізовано до лав ЗСУ. Під час проходження військової служби, він отримував заробітну плату, тому думав, що аліменти з нього стягуються в примусовому порядку. Також ОСОБА_5 зазначив, що після отримання поранення, весною 2024 року йому було виплачено на банківську картку близько 150 тисяч гривень, частину з яких (40 тисяч гривень) він використав на придбання у своєї куми ОСОБА_12 будинку в с. Юрківці, але офіційно право власності на нього не оформив. Інші кошти він витратив на побутові потреби. При цьому на утримання дітей та погашення заборгованості по аліментах він гроші не витрачав. Заборгованість по аліментах в розмірі 91793,69 гривень ОСОБА_5 не визнав, оскільки вважає, що аліменти з нього стягувалися державним виконавцем під час примусового виконання рішення суду. Також ОСОБА_5 повідомив суду що від допомоги дітям він не відмовляється, при зустрічі з ними обов`язково, щось купляє, як тільки буде можливість влаштується на роботу та почне сплачувати аліменти.

Потерпілі неповнолітні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та малолітній ОСОБА_11 до суду не з`явилися, просили повести судове засідання без їх участі.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_8 , яка являється матір`ю дітей, на утримання яких стягуються аліменти показала суду, що відносно її колишнього чоловіка ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів на її користь на утримання трьох дітей. З 2015 року ОСОБА_5 ухиляється від сплати аліментів, у зв`язку з чим у нього виникла дуже велика заборгованість. Упродовж 2022 -2023 років ОСОБА_5 декілька раз сплатив аліменти, та іноді коли зустрічав дітей, купляв їм щось із продуктів. Весною 2024 року з його заробітної плати на військовій службі на її користь було стягнуто біля 21 000 гривень, з того часу вона не отримувала коштів від ОСОБА_5 на утримання дітей.

Свідок ОСОБА_13 , повідомив суду, що з 2020 по 2024 рік він працював на посаді державного виконавця Заставнівського відділу ДВС. У нього на виконанні перебував виконавчий лист Заставнівського районного суду Чернівецької області про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей. З червня 2022 року ОСОБА_5 не сплачував аліменти на дітей, хоча йому про наявність заборгованості та необхідність сплати аліментів неодноразово повідомлялося. З метою встановлення майнового стану ОСОБА_5 ним робилися відповідні запити до державних реєстрів та в банківські установи про доходи останнього. В травні 2024 року він робив розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_5 , хоча конкретний розмір не пам`ятає.

Крім часткового визнання вини самим обвинуваченим, показань свідків, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 10.05.2024 ОСОБА_8 , яка повідомила, що з січня 2022 року по теперішній час ОСОБА_5 злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей (а.с.13-16),

- копією виконавчого листа Заставнівського районного суду Чернівецької області від 15.01.2015 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 по 350 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 24.12.2014 до повноліття дітей (а.с.25-26);

- копіями матеріалів виконавчого провадження ВП №47325567 (а.с. 27-41);

- довідкою Заставнівського відділу Чернівецької філії Чернівецького обласного центру зайнятості від 21.05.2024 за № 500/2403.08-24, з якої вбачається, що ОСОБА_5 з 01.01.2022 по 20.05.2024 не був зареєстрований в Заставнівському відділі Чернівецької філії ОЦЗ як безробітний ( а.с.55);

- інформацією відділу № 2 9м.Заставна) управління праці та соціального захисту населення Чернівецької ЧВА від 15.05.2024 за № 901/09-01-08, згідно з якою ОСОБА_5 не перебуває на обліку як одержувач державних соціальних допомог та компенсацій (а.с.57);

- довідкою начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 16.05.2023 за № 6/1725, згідно з якою ОСОБА_5 призваний по мобілізації 07.11.2023 в ЗСУ (а.с.69);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 18.05.2024, а саме документів, що містять інформацію щодо доходів ОСОБА_5 ( а.с.78-79);

- відповіддю на запит № 2413-2 від 28.05.2024 щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела нарахованого доходу ОСОБА_5 за період з 1 кварталу 2022 року по 1 квартал 2024 року, з якої вбачається, що з грудня 2023 року по березень 2024 ОСОБА_5 отримано дохід в загальному розмірі 341 084 гривень (а.с.81);

- розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, складеним Заставнівським ВДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області ЗМУМЮ, згідно з яким станом на 06.08.2024 загальний супний розмір заборгованості по аліментах ОСОБА_5 становить 250 057, 69 гривень (а.с.113-114) та інформацією, що надана на запит дізнавача начальником відділу ДВС, відповідно до якої заборгованість ОСОБА_5 по сплаті аліментів за період з січня 2022 року по серпень 2024 року становить 91 793,69 гривень (а.с.143).

Об`єктом даного кримінального правопорушення є право неповнолітніх дітей на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України ( ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства»). Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини( ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» ).

Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання.

Таке право кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дитину до її повноліття, який закріплений в Основному Законі (ст. 51 Конституції України), а також в Сімейному кодексі (ст. 180) та гарантується Державою, в свою чергу, ст.15 Сімейного кодексу чітко регламентовано, що сімейні обов`язки не можуть бути перекладені на іншу особу.

Предметом даного кримінального правопорушення є кошти, що за рішенням суду підлягають сплаті на утримання дітей.

З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статтею 164 КК України може бути вчинено у формі злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, приватного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

При цьому діяння можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку.

З огляду на наведене, суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Його дії кваліфіковано органом дізнання правильно за ч.1 ст.164 КК України, оскільки він злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.12 КК України, вчинене обвинуваченим діяння є кримінальним проступком .

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує всі обставини справи, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного діяння, а саме, що розмір заборгованості зі сплати аліментів, яка за період з 01.01.2022 по 01.08.2024 становить 91 793,69 гривень та особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України хоч і вважається таким, що раніше не судимий, однак вже притягався до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів за ч.1 ст. 164 КК України, але відповідних висновків для себе не зробив, на даний час офіційно не працевлаштований, інших дітей на утриманні немає, не перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра, проте перебуває на обліку у лікаря нарколога, являється військовослужбовцем ЗСУ, по місцю проходження служби характеризується з негативної сторони, за час виконання посадових обов`язків зарекомендував себе як військовослужбовець, який не спроможний виконувати службові обов`язки та з 13.04.2024 виключений з усіх видів забезпечення у зв`язку із самовільним залишення військової частини.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду (постанова від 22.03.2018 у справі № 759/7784/15-к), розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Часткове визнання ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення суд не сприймає як щире каяття обвинуваченого та вважає його формальним, оскільки відсутні відомості про те, що останній відшкодував повністю або частково кошти, заборговані на утримання дітей, які він зобов`язаний був сплачувати на підставі судового рішення. Також відсутні докази, що він вживав заходів з метою погашення заборгованості та недопущення її виникнення у подальшому.

Несплата обвинуваченим коштів на утримання неповнолітніх дітей істотно негативно вплинула на їх законні права та інтереси щодо достатнього рівня матеріального забезпечення життєво важливих потреб.

З огляду вищенаведеного, судом не встановлено обставин, передбачених ст.66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого. Також відсутні обставини, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_5 .

Зважаючи на ступінь тяжкості скоєного та обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_5 має значну заборгованість зі сплати аліментів, яка постійно зростає, в той час коли діти гостро потребують батьківської підтримки, а також інші дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень можливо у разі призначення покарання у виді обмеження волі у межах санкції статті ч. 1 ст. 164 КК України, оскільки таке покарання передбачає обов`язкове залучення засудженого до праці, з можливістю відрахування частини заробітку для погашення боргів за виконавчими документами та сприятиме погашенню заборгованості ОСОБА_5 зі сплати аліментів, що в даному випадку відповідає найкращим інтересам його дітей. При цьому суд вважає, що призначення більш м`яких видів покарань, що передбачені санкцією ч.1ст.164 КК України не забезпечить досягнення мети покарання.

Речові докази та інші процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України і призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

Строк відбування покарання обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого ОСОБА_5 на облік у виправному центрі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_14