Справа №295/4471/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув подане в кримінальному провадженні № 0000124 від 29.03.2025 року клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Житомирського районного управління поліції № 1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 126, ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 127 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням, в якому просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 126, ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 127 КК України.

В обгрунтування клопотання вказує, що 29.03.2025 близько 10 год. 25 хв. ОСОБА_7 прийшов у приміщення літнього майданчика, яке розташоване біля магазину «Теремок», що за адресою: вулиця Миру, 2 в с. Озерянка, Житомирського району Житомирської області, куди в цей же день близько 10 год. 30 хв. на автомобілі марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 приїхали ОСОБА_5 з ОСОБА_8 .

У зазначеному місці, між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , з одного боку, та ОСОБА_7 , з іншого, виникла словесна суперечка з приводу проходження останнім військової служби, а також його ставлення до матері та брата. У ході цієї суперечки у ОСОБА_8 та ОСОБА_5 виник спільний злочинний умисел, спрямований на умисне завдання побоїв ОСОБА_7 .

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, у той же день та місці, у період часу з 10 год. 33 хв. по 11 год. 40 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільну небезпечність вчинюваного діяння та бажаючи настання його суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, наніс ОСОБА_7 шість ударів кулаком правої руки по голові та обличчю та один удар ногою по лівій нозі останнього.

В свою чергу ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в це же день та місці, усвідомлюючи суспільну небезпечність вчинюваного діяння та бажаючи настання його суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, о 10 год. 33 хв. та о 11 год. 00 хв. умисно наніс один удар кулаком по лівій руці ОСОБА_7 та один удар правою ногою по тулубу останнього.

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , діючи узгоджено та умисно, нанесли ОСОБА_7 побої, які завдали йому фізичний біль, але не спричинили тілесних ушкоджень.

В подальшому, в цей же день, тобто 29.03.2025 та місці, близько 11 год. 41 хв. ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , який з 10 год. 20 хв. перебував у приміщенні вищевказаного літнього майданчику, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де вживав алкогольні напої, та спостерігав за спричиненням побоїв ОСОБА_7 , почали висловлювати останньому погрози щодо намірів продовження завдання йому побоїв, з причин проходження військової служби та поганого відношення до матері і брата, після чого у останніх виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі ОСОБА_7 , а також на вчинення умисного діяння (катування), спрямованого на заподіяння останньому сильного фізичного болю та морального страждання, вчиненому з метою примусити його вчинити дії, що суперечать його волі та покарати ОСОБА_7 за дії, вчинені ним.

Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі ОСОБА_7 , у вищевказаний день, час та місці, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , який також перебував в стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи гарантовані державою конституційні права і свободи людини, а також загальновизнані принципи і норми міжнародного права (ст.ст. 3 ч.1, 28 ч.1 Конституції України, ст.ст. 3, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР), з метою покарання потерпілого ОСОБА_7 під вигаданим мотивом, поганого відношення до своїх рідних та неналежного проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, застосовуючи фізичну силу, силоміць схопили за одяг ОСОБА_7 , та підвели до лівих задніх дверцят автомобіля марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , та застосовуючи фізичну силу, намагалися посадити ОСОБА_7 в салон автомобіля.

В цей час ОСОБА_7 , вирвавшись від останніх, почав втікати, однак був зупинений ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які його наздогнали, та утримуючи його за одяг, примусово відвели до зазначеного автомобіля, де ОСОБА_9 , застосовуючи фізичну силу, посадив ОСОБА_7 на заднє ліве сидіння, а ОСОБА_5 умисно наніс один удар по тулубу ОСОБА_7 .

В свою чергу і в цей же час, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, своїми руками продовжив здійснювати дії щодо поміщення ОСОБА_7 до вищевказаного автомобіля, та таким чином, коли останній вже перебував на задньому сидінні автомобіля, замкнувши дверцята, вищевказані особи позбавили ОСОБА_7 волі, а саме фізичної свободи, особистої недоторканості, а також вільного вибору місця знаходження, можливості вільно пересуватися на власний розсуд, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, чим порушили основні права, свободи та загальнолюдські цінності, які повинна мати кожна людина, у тому числі закріплені статтею 33 Конституції України, якою гарантується свобода пересування.

Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, 29.03.2025 близько 11 год. 55 хв. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, незаконно утримуючи ОСОБА_7 в салоні автомобіля марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , та продовжуючи наносити останньому тілесні ушкодження, прибули на ділянку місцевості, що розташована на відстані близько 2,5 км від с. Озерянка, Житомирського району Житомирської області, де ОСОБА_5 наказав ОСОБА_7 вийти з салону вищевказаного автомобіля та підійти до вказаного ним дерева. Потім, ОСОБА_5 , з багажного відділення автомобіля дістав трос для буксирування транспортних засобів, дроти з клемами та підійшовши до ОСОБА_7 , висловлюючи погрози подальшого застосування фізичного насильства, прив`язав останнього до дерева. Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на заподіяння фізичного та морального страждання потерпілому ОСОБА_7 , шляхом вчинення насильницьких дій, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, а саме зізнатися у вчиненні протиправних дій щодо своєї матері та брата та вибачитися за це, усвідомлюючи суспільну небезпечність вчинюваного діяння та бажаючи настання його суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно та за попередньою змовою, заподіяли ОСОБА_7 фізичного та морального страждання шляхом тривалого нанесення побоїв, а саме в період часу близько з 11 год по 55 хв. по 13 год. 29.03.2025 нанесли не менше десяти ударів руками та ногами по голові та тілу ОСОБА_7 ..

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , діючи незаконно та узгоджено, під загрозою застосування фізичної сили примусили ОСОБА_7 бігти одного кілометра попереду автомобіля марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , у напрямку села Озерянка Житомирського району Житомирської області.

Надалі, перед в`їздом до села Озерянка, Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_5 зупинив зазначений транспортний засіб, вийшов із салону та, утримуючи ОСОБА_7 за одяг, силоміць заштовхнув його до багажного відділення автомобіля, чим повторно позбавив його волі.

Після цього ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом автомобіля, спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , переслідуючи мету подальшого фізичного та морального знущання над потерпілим, доставили ОСОБА_7 до ділянки місцевості поза межами населеного пункту с. Ружки Житомирського району, де надавши останньому клапанну кришку від двигуна, примусили його копати яму, що той і виконував під тиском погроз фізичної розправи.

Вищевказані злочинні дії тривали близько трьох годин без розриву у часі, та були припинені близько 15 год. 29.03.2025, коли потерпілий ОСОБА_7 почав скаржитися ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на критичний стан свого здоров`я, погане самопочуття та неможливість продовжувати виконувати дії, які від нього вимагають, у зв`язку з чим останні припинили свої протиправні дії.

В результаті вказаних умисних дій, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спричинили ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій навколоорбітальній ділянці, двох саден в тім`яній ділянці праворуч, синця в лівій передвушній ділянці, синця в завушній ділянці ліворуч, п`яти синців у задньо-зовнішній поверхні лівого плеча у середній третині, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

29.03.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні ним вищевказаних кримінальних правопорушень.

30.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України, та 16.05.2025 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 146 та ч. 2 ст. 127 КК України.

01.04.2025 підозрюваному ОСОБА_5 слідчим суддею Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 27.05.2025.

19.05.2025 підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику адвокату ОСОБА_6 повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та надано можливість ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 закінчується 27.05.2025, але для прийняття остаточного рішення у кримінальному проваджені необхідно здійснити ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Посилаючись на продовження існування ризиків, що полягають у можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному проваджені, слідчий просить задовольнити клопотання.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Захисник, звертаючи увагу на соціальні зв`язки підозрюваного, фактично проявлену поведінку, що полягає у визнанні наведених у повідомленні про підозру обставин кримінального правопорушення, відшкодуванні завданої потерпілому шкоди, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, що, на думку учасника, відповідатиме критеріям пропорційності та доцільності.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 01.04.2025 року стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на 60 днів - по 27.05.2025 (включно) без визначення застави.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 199 КПК України лопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою .

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно з ч.5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування

На час розгляду клопотання слід визнати передбачуваними процесуальні ризики, зазначені у клопотанні та оцінка яким надавалась слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким ризиками є: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків.

До вказаного висновку слідчий суддя приходить як з врахуванням тяжкості покарання, яке загрожує особі в разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, так і інших відомостях про особу, її соціальних зв`язках - підозрюваний не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має.

З огляду на тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, характеру дій, які виявляють відповідне кримінальне правопорушення, відсутність у підозрюваного утриманців, слідчий суддя приходить до висновку про продовження існування наведених ризиків на високоймовірному рівні та вважає необхідним задовольнити клопотання.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При вирішені питання застосування запобіжного заходу слідчий суддя, з огляду на встановлені дані щодо соціальних зв`язків особи, характеристики та поведінки підозрюваного, вважає за можливе визначити суму застави, розмір якої відповідатиме балансу інтересів за сферою завдань кримінального провадження.

Слідчим суддею враховано, що підозрюваний працює в ТОВ «Кромберг Енд Шуберт Україна ЖУ» з 11.05.2021 року, за місцем роботи характеризується позитивно, відповідно до характеристики, наданої Новогуйвинською селищної радою Житомирського району Житомирської області за час проживання на території громади зарекомендував себе з позитивної сторони, проживає із батьками.

Відповідно до дослідженого в судовому засіданні посвідчення серії ААИ № 9914915 ОСОБА_11 батько підозрюваного, є особою з інвалідністю ІІ групи.

Слідчим суддею надано також оцінку розписці ОСОБА_7 з повідомленням щодо отримання від адвоката ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 60 000,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також заяві ОСОБА_7 щодо відсутності заперечень відносно можливого укладення угоди по кримінальному провадженню.

Відповідні обставини, за переконанням слідчого судді, виявляють можливість встановлення застави в розмірі 60-и прожиткових мінімумів для працездатних осіб як заходу кримінального забезпечення в дотримання належної поведінки підозрюваного.

Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не відповідатиме рівню встановлених ризиків на час розгляду клопотання, отже не може бути обрано слідчим суддею.

Керуючись вимогами ст. ст. 176-178, 183, 184, 194, 199 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів.

Визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20.07.2025 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Одночасно визначити розмір застави, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у строк дії ухвали на спеціальний рахунок територіального управління ДСА.

Розмір застави визначити у межах 60 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження;

- заборонити спілкування зі свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі установи виконання покарань.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1