Провадження №: 1-кс/336/414/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ), захисника адвоката ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000531 від 08.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.ч.1,2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна підозрюваного.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався нате, що у провадженні СВ ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000531 від 08.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що при невстановлених обставинах ОСОБА_4 , маючи умисел на придбання психотропної речовини, обіг якої обмежено метамфетамін з метою збуту, придбав кристалічну речовину, яка згідно з висновком судового експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/108-25/7412-НЗПРАП від 02.04.2025 являється психотропною речовиною обіг якої обмежено метамфетамін, яку став незаконно зберігати при собі, з метою подальшого збуту.

01.04.2025 приблизно о 15 годині 25 хвилин ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний намір на незаконний збут психотропної речовини, обіг якої обмежено метамфетамін, перебуваючи біля буд. 44 по вул. Чарівна у м. Запоріжжя, зустрівся із ОСОБА_6 , якому було доручено проведення оперативної закупки психотропної речовини, обіг якої обмежено метамфетамін, за грошову винагороду від ОСОБА_6 , у розмірі 750 гривень, збув шляхом передачі останньому із рук в руки три полімерних зіп-пакети у яких перебувала кристалічна речовина, яка згідно з висновком експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/108-25/7412-НЗПРАП від 02.04.2025 являється психотропною речовиною, обіг якої обмежено метамфетамін, маса якого складає 0,1453г в перерахунку на основу, котру у подальшому ОСОБА_6 видав співробітникам поліції.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 будучи особою яка раніше вчинила злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, на шлях виправлення не став та вчинив злочин при наступних обставинах:

Так, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах ОСОБА_4 , маючи умисел на придбання психотропної речовини, обіг якої обмежено метамфетамін з метою збуту, діючи повторно, придбав кристалічну речовину, яка згідно з висновком судового експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/108-25/8927-НЗПРАП від 23.04.2025 являється психотропною речовиною обіг якої обмежено метамфетамін, яку став незаконно зберігати при собі, з метою подальшого збуту.

22.04.2025 приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний намір на незаконний збут психотропної речовини, обіг якої обмежено метамфетамін, перебуваючи біля буд. 44 по вул. Чарівна у м. Запоріжжя, зустрівся із ОСОБА_6 , якому було доручено проведення оперативної закупки психотропної речовини, обіг якої обмежено метамфетамін, за грошову винагороду від ОСОБА_6 , у розмірі 500 гривень, діючи повторно, збув шляхом передачі останньому із рук в руки два полімерних зіп-пакети у яких перебувала кристалічна речовина, яка згідно з висновком експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/108-25/8927-НЗПРАП від 23.04.2025 являється психотропною речовиною, обіг якої обмежено метамфетамін, маса якого складає 0,1249г в перерахунку на основу, котру у подальшому ОСОБА_6 видав співробітникам поліції.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1, 2 ст. 307 КК України.

23.04.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1,2 ст. 307 КК України.

Встановлено, що частина грошових коштів, які були виявлені в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 співпадають із купюрами виданим 22.04.2025 для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки психотропної речовини ОСОБА_6 , що дають підставу вважати, що грошові кошти, які підозрюваний зберігав за місцем мешкання отриманні від незаконного обігу наркотичних засобів.

Окрім того, під час проведення досудового розслідування встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4 є власником приміщення кв. АДРЕСА_1 та приміщення кв. АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного, слідчий просив накласти арешт на майно підозрюваного з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, у зв`язку з тим, що існує реальна загроза зміни та приховування вказаного майна шляхом зміни його власника.

В судовому засідання слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний та захисник заперечили щодо задоволення клопотання, захисник зазначила, що винність підозрюваного судом не вставлена, а тому підстав для задоволення клопотання немає.

Заслухавши учасників, дослідивши клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування, у кримінальному провадженні № 0000531 від 08.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст. 307КК України.

23.04.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1,2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 24.04.2025 підозрюваному обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Доведено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_4 на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.100)

Окрім того, встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_4 на праві власності належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.102)

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Санкція ч. 1,2 ст. 307 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст. ст.117,170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти на арешт на:

- кв. АДРЕСА_2 , право власності на яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , свідоцтво про право власності НОМЕР_3 від 05.10.2006;

- кв. АДРЕСА_1 , право власності на яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 565 виданий 18.06.2021.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений та підписний 28.04.2025

Слідчий суддя ОСОБА_8