ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Полтаві матеріали провадження за апеляційною скаргою скаржника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського ( Октябрського) районного суду м.Полтави від 13 грудня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Полтавської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою від 15.11.2024 року.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що у заяві ОСОБА_6 викладені обставини, які за суттю та змістом не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, оскільки не містять даних, що підтверджують реальність конкретних неправомірних дій приватного нотаріуса ОСОБА_7 , а доводи заяви фактично зводяться лише до висловленої незгоди заявника із запропонованим останнім розміром плати за вчинення ним нотаріальних дій.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвали нову, якою зобов`язати працівників Полтавської обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР про злочин за заявою від 15 листопада 2024 року.

Вказує, що нотаріус ОСОБА_7 зловживаючи своїм становищем призначив ОСОБА_6 завищену ціну за послуги щодо переоформлення земельної ділянки. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення за нормами ч.1 ст. 214 КПК України не допускається.

Одночасно в апеляційній скарзі просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді з поважних причин, оскільки копію повного тексту ухвали отримав лише 20 грудня 2024 року.

ОСОБА_6 будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце апеляційного розгляду справи до апеляційного суду не з`явився. Колегією суддів Полтавського апеляційного суду з метою надання можливості апелянту скористатися правом брати участь у розгляді апеляційної скарги у режимі відеоконференції забезпечено проведення дистанційного судового провадження між Полтавський апеляційним судом та Кобеляцьким районним судом Полтавської області. В ході апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_6 до приміщення Кобеляцького районного суду Полтавської області не з`явився, наданим правом участі у апеляційному розгляді провадження не скористався.

До початку апеляційного розгляду на електронну адресу суду від начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_8 надійшла заява про проведення судового розгляду за відсутності представника Полтавської обласної прокуратури. У заяві вказувалось про необхідність відмови у задоволенні скарги ОСОБА_6 за безпідставністю.

На виконання вимог ст. 405 КПК України апеляційним судом було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи учасників судового провадження, які в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги без їх участі.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Кримінальний процесуальний кодекс України однаково зобов`язує і слідчого, дізнавача і прокурора під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВР України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Згідно ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

При цьому, основним критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Крім того, основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень.

Як убачається із матеріалів провадження, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність працівників Полтавської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою від 15.11.2024.

У своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 зазначив про вчинення приватним нотаріусом ОСОБА_9 самоуправства внаслідок виставлення завищеного розміру плати за послуги з переоформлення земельної ділянки.

Як убачається з матеріалів провадження, заява ОСОБА_6 була предметом перевірки працівників органу прокуратури, та надано відповідь про відсутність ознак жодного правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що у заяві не наведено жодних обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 Кримінального Кодексу України, на яку він посилається та за якою просить внести відомості до ЄРДР відносно приватного нотаріуса ОСОБА_7 , тобто не містить об`єктивних відомостей, які фактично свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину.

На переконання колегії суддів апеляційної інстанції, наведені в скарзі обставини та висловлені міркування щодо незгоди з розміром плати за вчинення приватним нотаріусом нотаріальних дій не дають достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність працівників Полтавської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є законною та обґрунтованою, тому скасуванню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги жодним чином висновки слідчого судді не спростовують.

Щодо викладеної заяви про відвід усім суддям Полтавського апеляційного суду, колегія суддів зазначає наступне.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6 , перш за все, не зазначає безпосередньо прізвищ суддів, кому саме заявлено відвід, окрім того, аргументував подану заяву про відвід суддів Полтавського апеляційного суду шляхом висловлення образ на адресу суддів, суду в цілому.

У розумінні Європейського Суду з прав людини, звернення до суду з використанням нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні із судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій констатується як зловживання правом на подання заяви. Так, Суд, застосовуючи п. п. "а" п. 3 ст. 35 Конвенції, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі ст. 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання.

У свою чергу, аналогічної позиції дотримується Верховний Суд (постанова ВП ВС справа N 199/6713/14-ц, справа N 9901/324/19, постанова ККС ВС у справі №264/6844/20).

У зазначених рішеннях Верховного Суду вказується, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу. Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні в заявах по суті справи, заявах із процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

КПК України не містить окремого положення, яке визначає випадки та наслідки зловживання процесуальними правами у разі висловлювання образ, зокрема у бік судді. Водночас, заборона зловживання процесуальними правами є загально правовим принципом і поширюється на всі види судочинства.

Враховуючи, що ОСОБА_6 сформулював аргументи своєї процесуальної вимоги до суду апеляційної інстанції у виді образливих висловлювань на адресу суддів, використовує образливі висловлювання (фрази) щодо суддів суду апеляційної інстанції, які не відображають обставин, що виключають участь суддів у даному провадженні, наводить інші некоректні висловлювання на адресу суддів, що є очевидним проявом неповаги до суду.

Використання апелянтом у тексті заяви про відвід цих висловлювань вказує на зловживання правом заявляти відвід суддям, тому подана письмова заява про відвід є неприйнятною, позбавлена суті та не підлягає розгляду колегією суддів на підставі загальних засад кримінального провадження.

Істотного порушення норм кримінального процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського (Октябрського) районного суду м.Полтави від 13 грудня 2024 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4