УХВАЛА

про накладення арешту на майно

25 червня 2025 рокуСправа № 495/4424/25
Номер провадження 1-кс/495/1305/2025

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И Л А:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 23.06.2025 на адресу суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000854 від 22.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні

22.06.2025 року приблизно о 05.00 годині, невстановлений водій, рухаючись на мотоциклі LONCIN (VOGE) LX300GY без реєстраційного номерного знаку, по вулиці Шкільна біля будинку 41 в селі Вигон, Білгород-Дністровського району, Одеської області, з пасажиром ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( мешканця села Долинівка, Білгород-Дністровського району) здійснив виїзд за межі проїзної частини та скоїв зіткнення з огорожею дитячого майданчика, в результаті ДТП останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелом стінки правого верхньощеленого синусу, сторонні тіла, доставлений у травматологічне відділення Білгород-Дністровської міської лікарні. Водій мотоциклу залишив місце пригоди у невідомому напрямку.

Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди ділянки проїзної частини вулиці Шкільній в селі Вигон, Білгород-Дністровського району, Одеської області, вилучено:

-транспортний засіб: мотоцикл LONCIN (VOGE) LX300GY без реєстраційного номерного знаку, VIN ( НОМЕР_1 ) який в результаті наїзду на перешкоду залишив на собі сліди правопорушення і є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Транспортний засіб доставлений на територію спец. майданчика у м.Арциз, вул.Транспортна 2-б, на зберігання у незмінному стані для огляду судовим експертом. В ході перевірки за базою МВС ІП «Цунами» виявлено власника транспортного засобу, який належить згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене з метою фіксації та проведення з вказаним транспортним засобом авто технічних експертиз технічного стану транспортного засобу та транспортно-трасологічну експертизу, необхідно надати безперешкодний доступ судовому експерту ОНДІСЕ для його огляду.

У зв`язку з цим на даній стадії досудового розслідування виникла необхідність надання зазначених транспортних засобів для огляду судовому експерту та необхідність зберігання на майданчику без доступу сторонніх осіб.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав, що вказують на необхідність накладення арешту на зазначений автомобіль як речового доказу, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Позиції сторін та явка учасників

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 , та прокурор ОСОБА_4 , не з`явилися, просили клопотання розглядати за їх відсутності.

У судове засідання власник майна ОСОБА_6 , не з`явилась,повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Мотивація суду

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Частиною другою ст.168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні №0000854 від 22.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України за фактом того, що 22.06.2025 приблизно о 05.00 годині, невстановлений водій, рухаючись на мотоциклі LONCIN (VOGE) LX300GY без реєстраційного номерного знаку, по вулиці Шкільна біля будинку 41 в селі Вигон, Білгород-Дністровського району, Одеської області, з пасажиром ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( мешканця села Долинівка, Білгород-Дністровського району) здійснив виїзд за межі проїзної частини та скоїв зіткнення з огорожею дитячого майданчика, в результаті ДТП останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелом стінки правого верхньощеленого синусу, сторонні тіла, доставлений у травматологічне відділення Білгород-Дністровської міської лікарні. Водій мотоциклу залишив місце пригоди у невідомому напрямку.

В ході досудового розслідування проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди ділянки проїзної частини вулиці Шкільній в селі Вигон, Білгород-Дністровського району, Одеської області, під час якого вилучено: транспортний засіб: мотоцикл LONCIN (VOGE) LX300GY без реєстраційного номерного знаку, VIN ( НОМЕР_1 ) який в результаті наїзду на перешкоду залишив на собі сліди правопорушення і є речовим доказом у кримінальному провадженні.

На виконання ч.1ст.171 КПК України слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою збереження тих об`єктів, які мають статус речового доказу, збереження яких речових доказів необхідне з самого початку встановлення їх наявності.

Слідчим суддею зазначається, що накладення арешту на зазначені вище речі вважається за необхідним з метою збереження речових доказів (позбавлення права власника можливості розпоряджання та користування даним майном до проведення судових експертиз).

Відповідно до ст.84КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Частиною 11 ст.170 КПК України зазначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Таких обставин слідчим в частині авто не наведено.

З урахуванням позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 лютого 2021 року по справі №643/12369/19слідчий суддя зазначає, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна та роз`яснює, заборона на відчуження - це перешкода у вільному розпорядженні майном.

Слідча суддя в ході розгляду питання про накладення арешту на зазначене вище майно дійшов висновку про необхідність накладення арешту шляхом заборони відчуження. Згідно з ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

В даному випадку правова підстава арешту майна - воно є речовим доказом у кримінальному провадженні і зберегло на собі слід кримінального правопорушення. Слідчим суддею встановлено, що вищевказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя доходить висновку, що слідчим у клопотанні доведено, що вилучене майно відповідає критеріям зазначеним ст.ст. 98, 167 КПК України. Окрім того, наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно має суттєве значення для кримінального провадження, оскільки є речовими доказами, та слідчим доведена необхідність накладення арешту на майно, зокрема з метою збереження речових доказів та проведення в подальшому необхідних експертиз. Зазначене свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що з метою збереження речових доказів застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є необхідним та достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети швидкого, повного, неупередженого досудового розслідування, та з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення речей, а отже слідчий суддя вважає, що клопотання старшого слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Також власнику транспортного засобу слід роз`яснити, що арешт майна може бути скасований повністю або частково в порядку визначеному ст. 174 КПК України за його клопотанням, якщо у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпаде потреба.

Щодо задоволення клопотання слідчого в частині визначення місця зберігання речового доказу, слідчий суддя звертає увагу, що положення КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104, саме на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази, покладено під час досудового розслідування обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність.

Виходячи з наведеного, вирішення питання про визначення місця зберігання речових доказів не входить до компетенції слідчого судді, всі питання щодо зберігання речових доказів під час досудового розслідування мають прийматися стороною обвинувачення з урахування норм законодавства.

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане вище майно з метою збереження речових доказів, на підставі чого клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно - задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною відчуження та користування на:

мотоцикл LONCIN (VOGE) LX300GY, 2020 року випуску, р.н НОМЕР_3 , VIN ( НОМЕР_1 ), який належить згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7