Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/3550/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Херсонській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Кирнасівка Тульчинського району Вінницької області, з вищою освітою, раніше не судимого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2012 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 111-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.07.2022 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0002216 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України.

18.07.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

24.08.2025 року ОСОБА_4 було затримано.

Згідно вказаного повідомлення встановлено, що ОСОБА_4 , у невстановлений час, але не пізніше липня 2022 року прибув з підконтрольної Україні території до селища Асканія-Нова Каховського району Херсонської області, яке перебуває під тимчасовою окупацією.

Після прибуття на тимчасово окуповану територію, усвідомлюючи, що органи державної влади України там тимчасово не здійснюють свої повноваження, діючи умисно, добровільно, підтримав рішення окупаційної адміністрації держави-агресора - указ № 094-р від 16.06.2022 органу окупаційної адміністрації та погодився зайняти посаду керівника Інституту у подальшому перереєструвавши вказану юридичну особу та організувавши її роботу за законодавством держави-агресора.

При цьому, 04 липня 2022 року ОСОБА_4 прибув на територію зазначеної установи у супроводі озброєних осіб у військовій формі без розпізнавальних знаків та не маючи при собі жодного документа, що підтверджував би його призначення, оголосив себе директором. Після цього працівникам установи було надано вказівку здати ключі від приміщень та тимчасово припинити виконання своїх обов`язків до окремого розпорядження. У період з 04 по 06 липня 2022 року ОСОБА_4 особисто проводив збори з трудовим колективом, під час яких повідомляв про перехід установи до роботи відповідно до законодавства Російської Федерації та вимагав від працівників подати заяви на працевлаштування у створеній за нормами держави-агресора установі, складені російською мовою. Працівників, які відмовлялися виконувати вказані вимоги, він попереджав про можливе відсторонення від роботи.

Також встановлено, що приблизно 06.07.2022 на території Інституту було знято державну символіку України та встановлено прапори РФ, а в кабінетах встановлено портрети президента держави-агресора. Усі організаційні та кадрові рішення він ОСОБА_4 приймав у тісній координації з представниками окупаційної адміністрації.

Виконуючи так звані функції директора, ОСОБА_4 забезпечив організацію діяльності зазначеної установи відповідно до норм права держави-агресора, ініціював її перереєстрацію за законодавством РФ, здійснював розподіл обов`язків, провів кадрові заходи, добір персоналу та інші дії, спрямовані на впровадження законодавства РФ в діяльність установи.

Окрім цього, ОСОБА_4 забезпечив використання матеріально-технічної бази зазначеної установи на користь держави-агресора, допустив розміщення на її території символіки РФ, діючи у злагоді з представниками окупаційної адміністрації.

Вищевказане свідчить, що громадянин України ОСОБА_4 надав допомогу державі-агресору у проведенні підривної діяльності проти України, що виразилося в підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора щодо організації діяльності Інституту за законодавством держави-агресора, що створило умови для утвердження та підтримки тимчасової окупації частини території України.

Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором відділу Спеціалізованої екологічної прокуратури Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави. В обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. Підозра є обґрунтованою, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, є ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Запобігти вказаним ризикам не зможе обрання більш м`якого запобіжного заходу

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись необґрунтованість ризиків. Просили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 111-2 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Підозра є обґрунтованою, підтверджується наступними зібраними матеріалами кримінального провадження:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 10.04.2024 року, яка підтвердила, що ОСОБА_4 прибув до інституту у супроводі військових рф, оголосив себе директором та організував роботу Інституту за законами рф;

- протоколом допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 надали відомості про те, що Топіха проводив збори трудового колективу (0406.07.2022), на яких заявляв про роботу за законами рф та вимагав подання заяв на «нову роботу», погрожуючи відстороненням від роботи в разі відмови;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які дали показання щодо злочинної діяльності ОСОБА_4 ;

- протоколами пред`явленням для впізнання за фотознімками зі свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , впізнали ОСОБА_4 як особу, яка прибувала до інституту, оголошувала себе директором та здійснювала керівництво Інститутом за законами рф;

- протоколом огляду статутних документів Інституту та документів щодо призначення ОСОБА_4 на посаду директора Інституту;

- протоколом огляду мережі інтернет, де зафіксовано інформацію щодо реєстрації Інституту за законодавством РФ;

- протоколом огляду розділів мережі інтернет з публікаціями в соцмережах щодо підтримки ОСОБА_4 дій рф на території Херсонської області;

-огляд рішення про призначення на посаду ОСОБА_4

- іншими матеріалами кримінального провадження.

За такого, оскільки на теперішній час існують чотири ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, їх існування в сукупності дозволяє дійти висновку про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не є достатнім для їх запобігання.

З урахуванням викладеного, тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним в інкримінованому правопорушенні, того факту, що діяльність ОСОБА_4 направлена проти основ національної безпеки України, вважаю доведеною наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Запобігти вказаним ризикам шляхом обрання більш м`яких запобіжних заходів не вбачається можливим.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, що направлений проти основ національної безпеки України.

На підставі викладеного, враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, що направлений проти основ національної безпеки України, є доведеною наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким неможливо шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу, вважаю необхідним клопотання слідчого задовольнити та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання- задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 вересня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Повний текст ухвали оголошено 29 серпня 2025 року о 11 год. 00 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_15