29.08.2025 Єдиний унікальний № 371/1387/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу

29 серпня 2025 року м. Миронівка

ЄУН 371/1387/25

Провадження № 1-кс/371/292/25

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю :

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

засника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000276, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 серпня 2025 року за частиною другою статті 121 КК України,

У С Т А Н О В И Л А :

Клопотання подано слідчому судді 29 серпня 2025 року.

Підтвердженням вручення копій клопотання та доданих до нього документів підозрюваному і захиснику є розписки про їх отримання о 12 годині 29 серпня 2025 року.

Підозрюваний доставлений до суду в супроводі працівників поліції. Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 28 серпня 2025 року ОСОБА_4 затриманий за підозрою у вчиненні злочину в порядку статті 208 КПК України 28 серпня 2025 року о 16 год 35 хв.

За обставинами кримінального правопорушення, викладеними у клопотанні, ОСОБА_4 підозрюється у заподіянні потерпілій ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили її смерть, знаряддям у виді дерев`яної бити, наявні ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, вказав, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної поведінки підозрюваного, вказав на наявність ризику, який не зазначено у клопотанні. Таким ризиком є ризик впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Підозрюваний просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Пояснив, що дійсно наносив тілесні ушкодження матері, проте не бив її битою по голові. Припускає, що тілесні ушкодження, які спричинили смерть матері, завдала якась інша особа.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 також просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, щоб він мав змогу працювати.

Оцінка змісту клопотання, наданих матеріалів та доводи учасників судового провадження вказують на наявність підстав для задоволення клопотання.

Згідно з частиною першою статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження, враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у статті 177 КПК України.

Слідчим суддею встановлені наступні обставини.

28 серпня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000276 внесені відомості про кримінальне провадження за частиною другої статті 121 КК України. Ці обставини підтверджені даними Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За обставинами кримінального правопорушення, встановленими під час досудового розслідування, 27 серпня 2025 року приблизно о 17 годині в будинку під номером 83 по вулиці Кільцевій міста Миронівка Обухівського району Київської області, де проживали ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , їх син ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, на грунті неприязних відносин вирішив заподіяти матері ОСОБА_6 тілесні ушкодження.

Реалізуючи цей умисел, спрямований на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень матері ОСОБА_6 , ОСОБА_4 взяв у приміщенні котельні вказаного будинку дерев`яну биту, повернувся з нею до веранди будинку, де наніс ОСОБА_6 не менше двох ударів дерев`яною битою в область грудної клітини та тулубу, завдавши їй фізичного болю та заподіявши тяжкі тілесні ушкодження у виді шоку, численних переломів ребер, закритої тупої травми грудної клітки.

Після нанесення ударів ОСОБА_4 підняв ОСОБА_6 , яка лежала на підлозі веранди житлового будинку та переніс її у спальну кімнату, де положив на підлогу. В нічний час доби ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень померла.

За результатами огляду місця події, яким був будинок під номером АДРЕСА_1 , було виявлено труп ОСОБА_6 та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, про що 28 серпня 2025 року складено протокол огляду місця події.

28 серпня 2025 року за підозрою у вчиненні цього злочину в порядку статті 208 КПК України ОСОБА_4 було затримано. Після затримання у нього вилучено одяг, який в тому числі містив плями, схожі на кров.

Вилучені речі оглянуто слідчим та долучено до матеріалів кримінального провадження як речові докази.

На підтвердження встановлених обставин кримінального правопорушення, слідчим до клопотання додано копії: рапорту ВП №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області від 28 серпня 2025 року, заяви ОСОБА_8 від 28 серпня 2025 року, протоколу огляду місця події від 28 серпня 2025 року, ілюстративної таблиці до протоколу огляду місця події від 28 серпня 2025 року, протоколу огляду від 28 серпня 2025 року, ілюстративної таблиці до протоколу огляду від 28 серпня 2025 року, лікарського свідоцтва про смерть №67 від 28 серпня 2025 року, протоколу допиту потерпілої ОСОБА_8 від 28 серпня 2025 року, протоколів допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 від 28 серпня 2025 року.

29 серпня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 КК України, за дії, які були вчинені ним 27 серпня 2025 року і полягали у нанесенні потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили її смерть.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає таке.

Оцінивши наведені вище докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшла висновку, що досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в межах судового контролю дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

За частиною другою 121 КК України настає кримінальна відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене способом, що має характер особливого мучення, або вчинене групою осіб, а також з метою залякування потерпілого або інших осіб, чи з мотивів расової, національної або релігійної нетерпимості, або вчинене на замовлення, або таке, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно з усталеною судовою практикою, яка обґрунтовується рішеннями Європейського суду з прав людини (у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року та у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Також, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою 121 КК України. Мотиви прокурора та дані наданих матеріалів кримінального провадження свідчать про наявність ознак цього кримінального правопорушення.

В ході досудового розслідування встановлені переконливі факти, на підставі розумної оцінки яких можливо визнати причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення вірогідною.

Попередня правова оцінка зібраних на момент подання клопотання про застосування запобіжного заходу доказів сторони обвинувачення вказує на ті обставини, що підозра за частиною другою статті 121 КК України є обґрунтованою, в розпорядженні слідчого є здобуті у визначеному законом порядку достатні дані, які вказують на наявність ознак кримінального правопорушення.

Мотиви слідчого судді щодо ризиків є наступними.

Клопотання обґрунтовано наявністю ризиків переховування від органів досудового розслідування і суду, вчинення іншого кримінального правопорушення. При розгляді клопотання прокурор вказав на наявність ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні.

На переконання слідчого судді, ризики, що дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною першою статті 177 України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Щодо існування вказаних прокурором ризиків слідчий суддя зазначає таке.

Слідчий суддя переконаний, що ймовірна можливість переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, передбачає покарання у виді позбавлення волі та строк від семи до десяти років, що згідно з класифікацією кримінальних правопорушень, передбачених статтею 12 КК України, є тяжким злочином. Тому, на переконання слідчого судді, тяжкість покарання, сама по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідчий суддя враховує ті обставини, що у провадженні ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі, перебуває кримінальне провадження №0000252, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною п`ятою статті 407 КК України, в якому встановлюються обставини щодо самовільного залишення військовослужбовцем ОСОБА_4 військової частини.

Згідно даних довідки ситуаційного центру ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області 23 серпня 2025 року працівниками СКП ВП №2 Обухівського РУН ГУНП в Київській області під час проведення заходів, спрямованих на встановлення місцезнаходження військовослужбовців, які самостійно залишили військову частину, в місті Миронівка Обухівського району Київської області виявлено громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого в подальшому буде доставлено до ЗВ ВСП, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Будучи військовослужбовцем та маючи доступ до зброї у умовах дії воєнного стану, ОСОБА_4 ймовірно самовільно залишив військову частину та після встановлення місця його перебування набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

Ці обставини дають слідчому судді підстави для висновку про те, що ОСОБА_4 вже переховується від органів досудового розслідування та може здійснювати такі дії і надалі, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, чинити вплив на свідків у кримінальному провадженні.

Зіставлення наведених обставин переконують слідчого суддю у тому, що наведені прокурором ризики є достатньо вірогідними.

На підтвердження ризиків до клопотання додано копії письмових документів : вимоги УІАП ГУ НП в Київській області від 28 серпня 2025 року, витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань в кримінальному провадженні №0000252 від 26 січня 2025 року, витягу із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 №172 від 18 червня 2024 року, довідки про самовільне залишення військової частини або місця служби (дезертирство) від 23 серпня 2025 року.

Мотиви суду щодо запобіжного заходу, який слід застосувати щодо підозрюваного та інші питання.

З огляду на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 КК України, та наявність декількох ризиків, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного є об`єктивно необхідним.

Прокурор просив застосувати щодо ОСОБА_4 найбільш суворий запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів та вважав, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, не забезпечить виконання підозрюваним своїх обов`язків і не запобігатиме існуючим ризикам.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з пунктом четвертим частини другої статті 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 є особою, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності зазначених ризиків, слідчий суддя відповідно до статті 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів враховує наступні обставини: вагомість наданих прокурором доказів на підтвердження вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі його визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а саме позбавлення волі на строк від семи до десяти років; вік підозрюваного 36 років.

Відомостей, які свідчили б про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сторонами не надано.

Отже, зважаючи на положення пункту чотири частини другої статті 183 КПК України, до ОСОБА_4 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частини другої статті 121 КК України. Така оцінка стосується перспективних фактів, тому слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт та інші, не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

На переконання слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання реалізації ним встановлених ризиків. Ця позиція слідчого судді обґрунтовується сукупністю усіх без винятку встановлених при розгляді клопотання та наведених вище обставин.

Слідчий суддя також враховує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань, чого можливо досягнути лише за умови нівелювання ризиків кримінального провадження. За таких обставин, необхідним є саме тримання підозрюваного під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні буде недієвим.

Тому, наявні підстави для застосування до ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Таке обмеження права підозрюваного на свободу не суперечить положенням статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Строк дії ухвали суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання затриманого - з моменту затримання (частини першої другої статті 197 КПК України).

Зважаючи на встановлені судом ризики, строк тримання під вартою має бути визначений у 60 днів. Такий строк необхідно обраховувати з моменту затримання підозрюваного.

Відповідно до частини третьої статті 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Правилами частини четвертої статті 183 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке було вчинено із застосуванням насильства та спричинило загибель людини, тому підстави для визначення застави відсутні.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000276, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 серпня 2025 року за частиною другою статті 121 КК України, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Кип`ячка Миронівського району Київської області, адреса зареєстрованого місця проживання : АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з 28 серпня 2025 року.

Строк дії ухвали - до 24.00 години 26 жовтня 2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1