Єдиний унікальний номер судової справи 678/110/25
Номер провадження №1-кп-678-31/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 січня 2025 року за №0000012 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Верхній Уртуй, Костянтинівського району Амурської області, російської федерації, жителька АДРЕСА_1 , громадянка Українка, українка, не одружена, не працююча, позбавлена батьківських прав, раніше не судима, утримується під вартою у ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

20 січня 2025 року до Летичівського районного суду Хмельницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 січня 2025 року за №0000012, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання про здійснення приводу свідка ОСОБА_7 , та накладення на неї грошового стягнення, оскільки її неявка призводить до затягування розгляду справи.

Обвинувачена ОСОБА_4 , її захисник ОСОБА_5 та представник потерпілого ОСОБА_6 не заперечує проти задоволення клопотань прокурора.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали, додані до клопотання, суддя приходить до наступних висновків.

Продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02. 2006, №3477-IV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до змісту п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має задовольняти вимогу пропорційності, що викладено у рішенні ЄСПЛ від 18.03.2008 року у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), а тому тримання підсудних під вартою є необхідним для забезпечення їх присутності в суді, та інші, менш суворі заходи не є достатніми для досягнення цієї цілі, з урахуванням особи підсудних.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, обмеження прав особи може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Судом враховується, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, усвідомлює тяжкість висунутого обвинувачення, а також те, що їй загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, та його реальне відбування у місцях позбавлення волі, що дає обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачена переховуватиметься від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Існує також обґрунтований ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо того, що перебуваючи на волі, обвинувачена ОСОБА_4 вчинятиме тиск, як психологічного так і фізичного характеру, шукаючи будь які можливі шляхи впливу на свідків у вказаному провадженні, спонукаючи їх до зміни ними показів або відмови від дачі показів, з метою уникнення кримінальної відповідальності, або ж її пом`якшення.

Суддя погоджується із доводами прокурора, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, адже обвинувачена тривалий час ніде не працює, не має постійної роботи чи іншого законного джерела прибутку, існуючи при цьому на нетрудові доходи, зловживає алкогольними напоями, що в сукупності може спонукати її до продовження своєї злочинної діяльності.

Так, згідно наданих матеріалів ОСОБА_4 вчинила злочин відносно особи похилого віку (потерпілий ОСОБА_8 1944 року народження) у стані алкогольного сп`яніння.

Вище вказане підтверджує те, що перебування обвинуваченої ОСОБА_4 на волі унеможливить проведенню судового розгляду та може становити загрозу суспільним інтересам, життю і здоров`ю громадян та виключає можливість застосування до неї більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, ніж тримання під вартою.

Суддя вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, тяжкістю покарання, яке загрожує обвинуваченій згідно санкції статті, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Як зазначено у ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законодавець у ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установив з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб - 3028 гривень.

З урахуванням відомостей про особу ОСОБА_4 , тієї обставини, що вона офіційно ніде не працює, позбавлена батьківських прав відносно своєї дитини, зловживає спиртними напоями, вартість майнової шкоди, яка становить 92 339,50 грн., суд приходить до висновку про необхідність залишення розміру застави у розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, зокрема, сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 121 120,00 грн. (3028,00 х 40), який був визначений ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 04 січня 2025 року.

Розмір застави визначається нижче середньої межі, передбаченої п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, тому такий розмір не буде завідомо непомірним для ОСОБА_4 .

У разі внесення застави на обвинувачену ОСОБА_4 має бути покладено виконання ряду процесуальних обов`язків.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням вищенаведеним ризикам, ОСОБА_4 необхідно продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначення розміру застави.

Неявка свідка

В судові засідання, призначені на 15 травня 2025 року на 12 год. 00 хв., на 09 червня 2025 року на 13 год. 00 хв., свідок ОСОБА_7 , за здійсненим відповідно до ст.ст. 134-137 КПК України викликом, будучи повідомленою належним чином, не з`явилася без поважних причин, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду не надходило, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.318 КПК України судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку. Судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 327 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом свідок, спеціаліст, перекладач або експерт, заслухавши думку учасників судового провадження, суд після допиту інших присутніх свідків призначає нове судове засідання і вживає заходів для його прибуття. Суд також має право постановити ухвалу про привід свідка та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення у випадках та в порядку, передбачених главами 11 та 12 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КПК України, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду.

Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум з 01 січня 2025 року на одну особу працездатного віку в розрахунку на місяць становить 3028 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 138 КПК України, поважними причинами неприбуття особи на виклик є: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Тобто, даною нормою визначено вичерпний перелік поважних причин неприбуття особи на виклик до суду.

Враховуючи, що свідок ОСОБА_7 за судовим викликом не з`явилася у судове засідання, про причини своєї неявки та неможливість прибути у судове засідання не повідомила, ухвала суду від 15 травня 2025 року про привід останньої у судове засідання, яке призначене на 09 червня 2025 року на 13 год. 00 хв., виконана не була, при цьому показання свідка мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у зв`язку із чим слухання справи відкладено на іншу дату, що призводить до затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне застосувати до неї привід та грошове стягнення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 197, 199, 331 КПК України суд,

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06 серпня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_4 розмір застави сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121120,00 грн.

В разі внесення застави на ОСОБА_4 , строком на час дії даної ухвали, покласти наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першим викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована та/або проживає, без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та / або місця роботи;

4) заборонити відвідування з метою розпивання спиртних напоїв, місця громадського харчування (кафе, бари, ресторани) на території Хмельницької області;

5) утриматися від спілкування з свідками в кримінальному провадженні, крім як у присутності прокурора чи суду в ході судового розгляду.

У разі невиконання зазначених обов`язків, застава звертається в дохід держави.

В разі внесення застави ОСОБА_4 контроль за дотриманням визначених їй обов`язків покласти на Відділ поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.

Строк дії ухвали в частині запобіжного заходу - до 06 серпня 2025 року включно.

Судовий розгляд відкласти на 13 год. 00 хв. 18 червня 2025 року.

Доручити відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області здійснити привід свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_2 , у судове засідання на вказану дату.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора Летичівської окружної прокуратури.

Накласти на свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошове стягнення в розмірі 1 (одного) прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Копію ухвали для виконання в частині накладення грошового стягнення направити у Летичівський відділ державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) (вул. Савіцького Юрія, 14, селище Летичів, Хмельницького району Хмельницької області, 31500).

Копію ухвали для відома надіслати свідку ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_1