УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого детектива Територіального управління БЕБ в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001528 від 14.12.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 203-2, ч. 1 ст. 255-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в рамках кримінального провадження № 0001528 від 14.12.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 203-2, ч. 1 ст. 255-1 КК України звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту з метою збереження речових доказів на майно, яке 22.08.2025 року було виявлено та вилучено за адресою: АДРЕСА_1 , перелік якого зазначено у клопотанні.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглянути за його відсутності.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду клопотання належним чином.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приймаючи до уваги заяву прокурора, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що ТУ БЕБ в Одеській області на даний час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001528 від 14.12.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 203-2, ч. 1 ст. 255-1 КК України за фактом організації діяльності в сфері незаконного грального бізнесу на території Одеської області.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , не підкорюючись вимогам чинного законодавства України та загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві, використовуючи свої особисті якості та можливості, здобув повагу та авторитет серед осіб кримінальної спрямованості, які також підтримують «воровські традиції», як особа в статусі суб`єкта злочинного впливу.

Також, ОСОБА_6 взяв на себе функцію накопичення та утримання грошових коштів, майна чи інших активів (доходів від них), для наповнення так званого «воровського общака», здійснення розподілу коштів та майна серед осіб злочинного середовища, у тому числі доходів, одержаних злочинним шляхом.

У результаті чого, ОСОБА_6 , використовуючи кримінальне прізвисько « ОСОБА_7 », перебуваючи у так званому статусі «бродяги», як особа, яка веде «правильний» для «воровських» традицій спосіб життя, приблизно у серпні-вересні 2023 року, маючи рішучий, вольовий характер та лідерські якості, підтримуючи постійний зв`язок з іншими суб`єктами злочинного впливу, так званими «смотрящіми» та «положенцями», почав встановлювати на території Ізмаїльського та Болградського районів Одеської області свій злочинний вплив.

Крім того, ОСОБА_6 , починаючи з 2023 року, більш точний час не встановлено, діючи з метою з метою генерації нелегального прибутку, взяв на себе роль економічної складової серед осіб злочинного світу міста Ізмаїл та Ізмаїльського району Одеської області, та спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 організували діяльність незаконного грального закладу, в якому проводились азартні ігри у карткову гру у «покер».

Діяльність вказаного ігрового закладу на території м. Ізмаїл Одеської області повністю контролювалась ОСОБА_6 , а дохід від проведення незаконних азартних ігор розподілявся ОСОБА_6 між ним та іншими співучасниками, при цьому, окрема частина такого доходу призначалась на наповнення так званого «воровського общака» та забезпечення так званого «грєву» для осіб, які перебувають у місцях несвободи.

Відповідно до визначених обов`язків, ОСОБА_8 здійснював функції керівника (адміністратора) грального закладу та здійснював загальне керівництво гральним закладом, безпосередньо контролював ОСОБА_5 , якому надавав вказівки у телефонному режимі повідомляти гравців про день та час проведення азартних ігор, погоджував кандидатури осіб потенційних гравців, отримував від ОСОБА_5 звіти щодо коштів, які програвались чи вигравались гравцями за результатами проведеної гри, а також про наявність боргів, які накопичувались у гравців, про що доповідав ОСОБА_6 , визначав розмір заробітної плати дилерів, вів облік коштів, які витрачались на закупівлю побутової хімії, засобів гігієни та напоїв для грального закладу, а також на оплату комунальних послуг, надавав вказівки ОСОБА_5 щодо здійснення зазначених покупок та платежів.

Відповідно до визначених обов`язків, ОСОБА_5 здійснював функції розпорядника гри та вів облік ігрових фішок, безпосередньо наглядав за проведенням гри, перебуваючи у гральному залі, а також виконував функцію касира, тобто вів облік коштів, які програвались чи вигравались гравцями в процесі гри, отримував від гравців гроші за програши та виплачував виграші, доповідав ОСОБА_8 та ОСОБА_6 про наявність боргів, які накопичувались у гравців, спостерігав за дисципліною гравців під час проведення азартних ігор, у телефонному режимі повідомляв гравців про день та час проведення азартних ігор, запускав гравців до грального закладу, закупав напої для грального закладу, здійснював оплату комунальних послуг, прибирав приміщення грального закладу.

Відповідно до визначених обов`язків, ОСОБА_9 здійснював функції дилера (круп`є), тобто безпосередньо проводив азартну гру в «покер» з відвідувачами грального закладу, та при кожній новій роздачі ОСОБА_9 карт та здійсненням гравцями кінцевих ставок, із загальної кількості фішок, які перебували на гральному столі (так званий «банк»), ОСОБА_9 забирав по однієї фішці, що у свою чергу було доходом грального закладу.

Відповідно до визначеної ОСОБА_9 ролі, він безпосередньо підпорядковувався розпоряднику гри ОСОБА_5 .

Так, 03.04.2025 року ОСОБА_8 , зателефонував ОСОБА_5 та повідомив про те, що до грального закладу прибуде особа (на ім`я ОСОБА_10 ), якого можливо допустити до участі в азартній грі.

Того ж дня, о 19:31, ОСОБА_11 , який діяв на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, за згодою ОСОБА_8 , прибув до незаконно організованого ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 грального закладу за адресою: АДРЕСА_2 , де у процесі гри у «покер», ОСОБА_11 отримав відповідні комбінації карт, виграв та при завершенні гри, ОСОБА_5 відразу виплатив ОСОБА_11 в якості виграшу гроші у сумі 2 500 гривень.

Разом з цим, про хід гри та результати її проведення, розміри програшів та виграшів, виплату виграшів, наявності та суми боргів, у тому числі про гру ОСОБА_11 , наступного дня ОСОБА_12 доповів ОСОБА_8 .

Крім того, 29.04.2025 року о 18:44 ОСОБА_11 , який діяв на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, прибув до незаконно організованого ОСОБА_6 ОСОБА_8 та ОСОБА_5 грального закладу за адресою: АДРЕСА_2 , де у процесі гри у «покер», ОСОБА_11 , не отримавши відповідної комбінації карт, програв 14 600 гривень, які ОСОБА_11 передав ОСОБА_5 .

Разом з цим, при кожній новій роздачі дилером (круп`є) карт та здійсненням гравцями кінцевих ставок, із загальної кількості фішок, які перебували на гральному столі (так званий «банк»), круп`є забирав по однієї фішці, що у свою чергу було доходом грального закладу.

Разом з цим, про хід гри та результати її проведення, розміри програшів та виграшів, виплату виграшів, наявності та суми боргів, у тому числі про гру ОСОБА_11 , наступного дня ОСОБА_12 доповів ОСОБА_8 .

Крім того, 15.08.2025 року о 20:30 ОСОБА_11 , який діяв на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, прибув до незаконно організованого ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 грального закладу за адресою: АДРЕСА_2 , де зателефонував ОСОБА_5 , який впустив його в середину приміщення та провів до грального залу.

Знаходячись всередині приміщення ОСОБА_5 , на прохання ОСОБА_11 , передав йому спеціальні гральні фішки для гри в «покер» на суму еквівалентну 3 500 гривень.

Після цього, ОСОБА_11 пройшов та присів за ігровий стіл, за яким функції дилера (круп`є) виконував ОСОБА_9 . Здійснюючи ставки разом з іншими учасниками, що перебували за столом, ОСОБА_11 грав у карткову азартну гру «покер», та періодично програючи та виграючи, ОСОБА_11 отримував від ОСОБА_5 додаткові фішки для продовження гри, облік яких вів ОСОБА_5 .

Не отримавши відповідної комбінації карт, ОСОБА_11 програв усі фішки, у результаті чого, відповідно до обліку, який вів ОСОБА_5 , у ОСОБА_11 сформувався борг перед гральним закладом на загальну суму 1000 гривень, які ОСОБА_11 передав ОСОБА_5 .

Разом з цим, при кожній новій роздачі ОСОБА_9 карт та здійсненням гравцями кінцевих ставок, із загальної кількості фішок, які перебували на гральному столі (так званий «банк»), ОСОБА_9 забирав по однієї фішці, що у свою чергу було доходом грального закладу.

Після закінчення гри, ОСОБА_11 залишив вказане приміщення.

Разом з цим, про хід гри та результати її проведення, розміри програшів та виграшів, виплату виграшів, наявності та суми боргів, у тому числі про гру ОСОБА_11 , наступного дня ОСОБА_12 доповів ОСОБА_8 .

За викладених обставин, 22.08.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено:

-дві гральні фішки номіналом «100» та вісім гральних фішок номіналом «25»;

-два блокноти з чорновими записами.

Постановою детектива вище перелічене вилучене в ході обшуку майно, у відповідності до ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, оскільки в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що воно є засобами вчинення кримінального правопорушення, які зберегли на собі сліди, може містити відомості щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, виявити які вдасться лише за допомогою проведення додаткових слідчих дій та відповідних експертиз із залученням судових експертів.

Слідчий суддя, на підставі долучених до клопотання матеріалів, прийшов до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів якими можливо є вилучені речі, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Так, імовірно вилучені гральні фішки використовувалися для здійснення незаконної діяльності, а тому вони відповідають критеріям речових доказів в рамках кримінального провадження та потребують збереження на даній стадії досудового розслідування.

Вилучені блокноти можуть зберігати в собі відомості щодо обставин, які досліджуються в межах вказаного кримінального провадження, зокрема які вказують на причетність конкретних осіб до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а тому, на думку слідчого судді, вказані блокноти можуть бути використані в подальшому для підтвердження обставин, що підлягають доказуванню та потребують збереження.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно імовірно є речовими доказами в рамках кримінального провадження.

При цьому, оскільки майно імовірно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на вилучене під час обшуку майно.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження, після огляду та дослідження майна, буде спростовано відповідність зазначеного майна критеріям речових доказів, зацікавлені особи, в порядку ст. 174 КПК України, мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про який йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає, внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого детектива Територіального управління БЕБ в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001528 від 14.12.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 203-2, ч. 1 ст. 255-1 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороню розпорядження та користування на майно, яке 22.08.2025 року було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-дві гральні фішки номіналом «100» та вісім гральних фішок номіналом «25»;

-два блокноти з чорновими записами.

Виконання ухвали покласти на старшого детектива Територіального управління БЕБ в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1