УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000153 від 10.02.2025 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чаренцаван Республіки Вірменія, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.

У відповідності до вимог ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - діяння з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.

Діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці I Переліку на території України забороняється, за винятком діяльності з використання рослин, включених до таблиці I Переліку в цілях і на підставах, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону, а також діяльності з культивування та використання рослин, включених до списку № 3 таблиці I Переліку в цілях і на підставах, передбачених статтею 15 цього Закону.

Діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, якщо інше не передбачено цим Законом.

Ліцензія на здійснення діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів видається за наявності відповідної матеріально-технічної бази, нормативно-технічної документації, кваліфікованого персоналу, умов для забезпечення обліку та схоронності наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також для забезпечення безпечності такої діяльності.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», громадяни мають право придбавати наркотичні засоби або психотропні речовини, включені до таблиць II і III Переліку, лише за рецептом лікаря.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 у порушення вищевказаних вимог законодавства, не пізніше червня 2025 року, точний час досудовим розслідування не встановлено, вступив з ОСОБА_7 в попередню змову, спрямовану на отримання незаконного прибутку та особисте збагачення у протиправний спосіб, шляхом незаконного придбання, зберігання, з метою збуту та незаконного збуту наркотичного засобу особам, схильним до його вживання, за наступних обставин.

Установлено, що ОСОБА_7 , переслідуючи мету швидкого збагачення та незаконного отримання прибутків, з метою приховання та полегшення своєї злочинної діяльності, вирішив залучити ОСОБА_4 для спільного зайняття злочинною діяльністю, пов`язаною з незаконним обігом наркотичних засобів на території м. Одеса.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_7 не пізніше червня 2025 року, точний час досудовим розслідування не встановлено, залучив до своєї протиправної діяльності ОСОБА_4 , який бажаючи отримувати власну матеріальну вигоду, керуючись корисливим мотивом, прийняв пропозицію ОСОБА_7 на участь у спільній злочинній діяльності направленій на незаконне зберігання, придбання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабісу.

Відповідно до спільної домовленості ОСОБА_4 та ОСОБА_7 діючи, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, у невстановлені досудовим розслідуванням дати, час, місця, обставини та у невстановленої особи придбали наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, у невизначеній кількості, який ОСОБА_4 зберігав в невстановленому в ході досудового розслідуванням місці, з метою подальшого збуту.

Продовжуючи вчиняти дії спрямовані на доведення спільного злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 невстановленим способом перемістили раніше придбаний наркотичний засіб до невстановленого місця, де розфасовували його в пакети типу «zip-lock» та в подальшому для не викриття своєї злочинної діяльності правоохоронним органом та маскування наркотичного засобу помістила ти пакети типу «zip-lock» з наркотичним засобом по 1 г в кожному до пачки з під цигарок.

Подальшим досудовим розслідуванням установлено, що 24.07.2025 близько 14.00 год. ОСОБА_7 під час особистої зустрічі з ОСОБА_8 , якого залучено до проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, домовились про збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу, ціною 200 гривень за 1 грам, який повинен був передати ОСОБА_4 , призначивши зустріч цього ж вечора близько 21.00 год., біля входу до кафе «Хатинка», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Сергія Ядова, буд. № 6 А.

Далі, 24.07.2025 ОСОБА_7 діючи спільно з ОСОБА_4 доводячи свій злочинний умисел до кінця, діючи відповідно до попередньої домовленості, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, взявши із собою раніше запакований наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, вагою 3 г, та прибули на зустріч з ОСОБА_8 , за вищевказаною адресою.

У подальшому, 24.07.2025 о 21.58 год. ОСОБА_4 діючи спільно з ОСОБА_7 знаходячись біля входу до кафе «Хатинка», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Сергія Ядова, буд. № 6 А, зустрілись з ОСОБА_8 , якого залучено до проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, під час якої ОСОБА_4 збув останньому наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, загальною масою 3 г, який розфасований по 1 г до трьох прозорих пакетів типу «zip-lock», які поміщені в пачку з-під цигарок, в свою чергу ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_8 грошову винагороду у сумі 600 грн.

У той же день, 24.07.2025 у період часу з 22.53 год. до 23.22 год., у ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, ОСОБА_8 , якого залучено до проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, добровільно видав працівникам правоохоронних органів наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, загальною масою 3 г, який розфасований по 1 г до трьох прозорих пакетів типу «zip-lock», які поміщені в пачку з-під цигарок.

У подальшому з одного пакету типу «zip-lock» з речовиною рослинного походження відібрано зразок для проведення експрес-тесту марки «IDT 3000 Cusper Identa», за результатами якого встановлено, що досліджувана речовина містить марихуану/гашиш.

За вищевикладених обставин, 24.07.2025 ОСОБА_4 органом досудового розслідування затримано в порядку ст. 208 КПК України та 25.07.2025 його повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, в цілях запобігання настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з таким клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2.Позиції учасників судового засідання.

Прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, вважаючи підозру, повідомлену її підзахисному є необґрунтованою, а заявлені стороною обвинувачення ризики недоведеними. Адвокат ОСОБА_5 просила звернути увагу, що ОСОБА_4 одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей. Крім того, зауважила, що запропонований стороною обвинувачення розмір застави є непомірним для підзахисного, з огляду на його майновий стан. Просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати відносно підзахисного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту. Долучила характеризуючи підзахисного матеріали.

Підозрюваний на запитання слідчого судді повідомив, що дітей утримує за кошти батька. Крім того, з підозрою не погодився, щодо запобіжного заходу підтримав думку захисника та просив застосувати у вигляді домашнього арешту.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4. Висновки слідчого судді.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

25.07.2025 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушеня стороною обвинувачення підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 11.02.2025, який надає свідчення про те, що ОСОБА_7 здійснює збут наркотичних засобів; протоколом за результатами проведення негласних слідчо-розшукових заходів, а саме аудіо-, відеоконтролю особи за 26.02.2025 стосовно ОСОБА_7 ; протоколом контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 08.03.2025; протоколом за результатами проведення негласних слідчо-розшукових заходів, а саме аудіо-, відеоконтролю особи за 07.03.2025 стосовно ОСОБА_7 ; протоколом вручення заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів грошових коштів від 07.03.2025; протоколом отримання добровільно наданого предмету від 07.03.2025; висновком експерта від 20.03.2025 № СЕ-19/116-25/6384-НЗПРАП за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів, відповідно до якого надані на експертизу речовини рослинного походження в подрібненому стані сіро-зеленого кольору, загальною масою 9,80 г, які знаходились в 10 полімерних пакетах з пазовими замками, які поміщено в пачку з-під сигарет з написом «Marlboro…», є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, загальна маса якого в висушеному стані становить 8,67 г; протоколом огляду грошових коштів від 21.03.2025; протоколом вручення заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів грошових коштів від 21.03.2025; протоколом за результатами проведення негласних слідчо-розшукових заходів, а саме аудіо-, відеоконтролю особи за 19.03.2025 стосовно ОСОБА_7 ; протоколом за результатами проведення негласних слідчо-розшукових заходів, а саме аудіо-, відеоконтролю особи за 22.03.2025 стосовно ОСОБА_7 ; протоколом контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 23.03.2025; протоколом отримання добровільно наданого предмету від 22.03.2025; висновком експерта від 22.04.2025 № СЕ-19/116-25/7431-НЗПРАП за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів, відповідно до якого надані на експертизу речовини сіро-зеленого кольору, загальною масою 9,96 г, в 10 полімерних пакетах в двох пачках з-під цигарок, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, загальна маса якого в висушеному стані становить 8,87 г; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 17.04.2025, який надає свідчення про те, що ОСОБА_7 здійснює збут наркотичних засобів; протоколом за результатами проведення негласних слідчо-розшукових заходів, а саме аудіо-, відеоконтролю особи за 16.04.2025 стосовно ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 30.06.2025, який надає свідчення про те, що ОСОБА_7 спільно зі своїм братом, ОСОБА_4 здійснюють збут наркотичних засобів; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.07.2025; протоколом отримання добровільного наданого предмету від 24.07.2025, а саме придбаної ОСОБА_8 у ОСОБА_7 та ОСОБА_4 речовини рослинного походження масою близько 3 грамм, що відповідно до проведеного експресс тесту є наркотичним засобом (канабісом, марихуанною).

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

На переконання слідчого судді, дії, у ймовірному вчиненні яких наразі підозрюєтсья ОСОБА_4 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України України, тобто є кримінально караними. Тому немає підстав для висновків, що такі дії не можуть становити жодного злочину. Водночас, описана у клопотанні слідчого та повідомленні про підозру фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими матеріалами досудового розслідування вказують на наявність вагомих доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з відповідним кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 307 КК України, і такі докази є достатніми щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно слідчий суддя відхиляє доводи захисту щодо необґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_4 .

Вказані заперечення захисника підлягають перевірці стороною обвинувачення під час досудового розслідування та оцінці суду, у випадку надходження до нього обвинувального акта, водночас, відповідні доводи, на цьому етапі кримінального провадження, на переконання слідчого судді не спростовують висновків щодо обґрунтованості підозри, тобто не виключають обставин, які вказують на ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Разом із тим, слідчий суддя зазначає, що на цьому етапі провадження він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності чи достовірності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є ймовірною та встановлених обставин достатньо для виправдання подальшого розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження з ціллю висунення обвинувачення або спростування підозри.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу захисника, що питання обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_4 підозри може бути предметом окремого розгляду в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При розгляді клопотанні сторони обвинувачення, слідчий суддя бере до уваги те, що на теперішній час ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні такого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Розглядаючи ризик переховування підозрюваного в контексті практики Європейського суду з прав людини, слід звернути увагу на наступне: ОСОБА_4 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб. На систематичність даної діяльності вказують зібрані матеріали кримінального провадження, зокрема покази свідка ОСОБА_8 (а.к. 15-18; 97-100).

Вищевказане в сукупності, на думку слідчого судді, обґрунтовує ризик переховування.

Крім того, слідчий суддя враховує, що 24.07.2025 ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України було затримано, досудове розслідування означеного кримінального провадження перебуває на своєму початковому етапі та передбачає проведення значного обсягу слідчих дій, пов`язаних з встановленням місцезнаходження та вилучення відповідних речей та документів, які на даний час ще невиявлені та не вилучені, а тому є вірогідність того, що підозрюваний має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, що підтверджує наявність в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В розрізі наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя бере до уваги, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри на теперішній час підтверджуються показами свідка у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 , який, як вбачається з долучених до клопотання матеріалів, є знайомим підозрюваному. При цьому, у випадку подальшого направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_4 до суду, з великою вірогідністю можливо припускати допит такої особи безпосередньо в судовому засіданні судом, позаяк суд не може обґрунтовувати свої судові рішення показаннями, отриманими на стадії досудового розслідування стороною обвинувачення (за винятком випадків, передбачених ст. ст. 225, 615 КПК України).

Щодо впливу на іншого підозрюваного ОСОБА_7 , то існування такого ризику, на переконання слідчого судді, обумовлюється фактичними обставинами даного кримінального провадження, як вони викладені у такому клопотанні. Зокрема, слідчий суддя бере до уваги, що як і ОСОБА_4 , ОСОБА_7 наразі інкримінується вчинення тяжкого умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 є братом підозрюваного ОСОБА_7 .

Викладене дає підстави слідчому судді вважати, що в цілях уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані підозрюваним дії, останні можуть вживати взаємних заходів щодо впливу один на одного, задля вироблення однієї лінії поведінки, коригування власних показів, тощо.

Знову ж таки, слідчий суддя бере до уваги, встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Отже, викладені вище обставини свідчить про те, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідка та іншого підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Як було встановлено в судовому засіданні, підозрюваний не працевлаштований та утримує родину за кошти батька. При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що злочин, у вчиненні якого наразі обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 має корисливий характер та ймовірно мав на меті отримання незаконного доходу внаслідок незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збуту наркотичних засобів. Ймовірно отримані грошові кошти внаслідок збуту наркотичних засобів, на думку слідчого судді, можуть бути єдиним джерелом доходу ОСОБА_4 . Відтак, на переконання слідчого судді, означені обставини у повному обсязі підтверджують наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється.

4.3. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

Таким чином, доводи захисника щодо можливості застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього решту не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявних в рамках означеного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо лише шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

4.4. Відомості, які враховуються слідчим суддею при визначенні підозрюваному розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Разом з цим, відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 188 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що діяльність, ймовірно здійснювана ОСОБА_4 є систематичною та прибутковою, а саме такою, що можна вважати єдиним і основним джерелом доходу для підозрюваного, враховуючи те, що останній не працевлаштований.

Крім того, при визначенні розміру застави слідчий суддя також приймає до уваги специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , які, в свою чергу, має підвищену суспільну небезпечність, що порушує встановлений законодавством порядок обігу наркотичних засобів, внаслідок якого задовольняється незаконний попит на наркотики.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину (до даної категорії належить підозрюваний), складає від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Проте, вказаний розмір застави не здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Встановлені в судовому засіданні обставини як ймовірного вчинення кримінального правопорушення, так і особи підозрюваного, вказують на виключний випадок.

Так, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, обставини інкримінованого кримінального правопорушення, яке характеризується систематичністю та корисливим мотивом, а також встановлені в ході розгляду даного клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що у даному випадку доцільним є застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу з призначенням застави у розмірі 100 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень.

На думку слідчого судді, саме вказаний розмір застави буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення, під загрозою звернення вказаного розміру застави в дохід держави за наявності відповідних для цього підстав (ч. 8 ст. 182 КПК України).

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 20.09.2025, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 100 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного строком до 20.09.2025, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування зі свідком та іншим підозрюваним у даному кримінальному провадженні (щодо обставин даного кримінального провадження);

5. здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1