Справа № 214/7255/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000229 від 11.07.2025, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в

м. Тростянець Сумської області, громадянина України, який має середню освіту, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-20.05.2025 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 126 КК України до 100 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2025 року приблизно о 08:40 год. ОСОБА_4 , знаходячись за місце свого мешкання за адресою: кв. АДРЕСА_2 , де між ним та його співмешканкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виникла словесна сварка, в ході якої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_5 , у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на спричинення їй тілесних ушкоджень.

Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяв кухонний ніж та умисно завдав потерпілій ОСОБА_5 один удар ножем в область тильної поверхні лівого передпліччя, спричинивши тим самим тілесні ушкодження останній у вигляді: різаної рани лівого передпліччя, яке, згідно висновку судово-медичної експертизи №1116 від 18.07.2025, відносяться за своїм характером до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминучі наслідки.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувальний акт щодо обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який складений 24 липня 2025 року прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_6 , 25 липня 2025 року поступив до суду із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Окрім того, згідно із заявою ОСОБА_4 щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної за участі його захисника - адвоката ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Також, ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (т.2 а.с.9).

Крім того, згідно з заявою потерпілої ОСОБА_5 від 24 липня 2025 року, остання згодна із встановленням досудовим розслідуванням обставинами та на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (т.2 а.с.8).

Враховуючи викладене вище, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, в контексті вимог ч.ч. 1, 2 ст. 382 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 є кримінальним проступком.

Частинами 1 та 2 ст.382 КПК України визначено, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок, який повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду, та в якому за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього письмові докази, які, відповідно до положень ст.ст. 85, 86 КК України, є належними та допустимими, суд, зважаючи на положення ч.ч. 1,2 ст. 382 КПК України, встановив, що органом досудового розслідування об`єктивно та достовірно встановлені обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку, правильно кваліфікованого за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зокрема, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального проступку підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України.

Суд враховує, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, віднесене до кримінальних проступків, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий (т.1, а.с.52, 61), неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень домашнього насильства відносно ОСОБА_5 (т.1, а.с.55-61), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, однак перебував на обліку у лікаря-нарколога, останній раз з 22.11.2005 до 26.01.2007 (т.1, а.с.50-51).

Вирішуючи питання про призначення покарання суд враховує правову позицію у справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення Європейського суду з прав людини від 16.10.2008 року), а саме, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, з урахуванням повного та беззаперечного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненому, враховуючи майновий стан винного, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у виді громадських робіт, в межах санкції інкримінованої частини статті.

Крім того, встановлено, що після засудження ОСОБА_4 вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.05.2025 за ч. 1 ст. 126 КК України до 100 годин громадських робіт, але до повного відбуття покарання, ОСОБА_4 вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

За правилами передбаченими ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.05.2025, остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді громадських робіт.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 судом в рамках даного кримінального провадження не обирався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження також не застосовувалися.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 150 (сто п`ятдесяти) годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.05.2025, остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Речові докази:

? два ножі, які вилучені 11.07.2025, під час огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів ВП №4 КРУП ГУ НП в Дніпропетровській області, квитанція №0043364, знищити (т. 1, а.с. 39, 40);

Матеріали кримінального провадження №0000229 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі №214/7255/25, провадження №1-кп/214/932/25.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1