Провадження № 1-в/127/262/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника колонії ОСОБА_4 ,

особи, стосовно якої розглядається подання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці клопотання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше неодноразово судимого, по цій справі засудженого:

- 25.08.2023 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 відбуваючи покарання у Державній установі «Вінницька виправна колонія № 86» має одне стягнення (погашене) та два заохочення за сумлінну працю, офіційно працевлаштований, закінчив ПТУ за спеціальністю: газоелектрозварювальник, що свідчить про його дисциплінованість, працьовитість та прагнення до змін на краще.

Засуджений ОСОБА_5 , своє клопотання підтримав та просив суд його задовольнити, повідомивши що став на шлях виправлення та має бажання приносити користь суспільству та країні, зокрема вступити до лав Збройних Сил України. Крім того, в установі працевлаштований, конфлікти з адміністрацією відсутні, зауваження відсутні, має два заохочення та лише одне стягнення.

Представник ДУ «Вінницька виправна колонія № 86» ОСОБА_4 повідомив, що за час перебування в установі засуджений характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності притягався двічі, має два заохочення. Адміністрація установи вважає звільнення засудженого умовно-достроково недоцільним, так як засуджений не довів своє виправлення, рішення комісії установи, протокол № 22 від 05.11.2024 року.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , у зв`язку із тим, що засуджений характеризується посередньо, притягався до кримінальної відповідальності 11 разів, на шлях виправлення не став, своє виправлення не довів. Крім того, засуджений відбуває покарання з 25.08.2023 року, а довідка про нарахування та утримання з заробітної плати свідчить про те, що працевлаштований лише з кінця 2024 року. Перші здобуті засудженим заохочення, також в 2025 році. Наведених даних не достатньо для звільнення засудженого достроково, тому у задоволенні клопотання просив відмовити.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та долучені письмові докази, особову справу на засудженого ОСОБА_5 , дійшов висновку, що клопотання необґрунтоване та задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так, судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Вінницька виправна колонія (№86) на підставі вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 25.08.2023 року за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

З особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_5 на даний час відбуває покарання в ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 25.08.2023 року за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. В строк покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України зараховано частково відбуте покарання за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.05.2023, з 05.05.2022 по день ухвалення вказаного вироку, тобто до 25.08.2023. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23.07.2020 по 03.08.2020 та з 02.11.2021 по 04.05.2022 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Початок строку 25.08.2023 року. Кінець строку 20.04.2026 року. Таким чином, станом на 03.06.2025 року засуджений ОСОБА_5 відбув 3 роки 3 місяці 9 днів строку призначеного покарання. В зв`язку з чим, вимога п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України щодо строку фактичного відбуття покарання засудженим, виконана.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване судом за наявності двох умов: відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин та доведення останнім свого виправлення.

Частиною 1 статті 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до статті 6 КВК України основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Суд звертає увагу, що при вирішенні питання щодо можливості застосування ст. 81 КК України, суд повинен враховувати дані про його поведінку в цілому та ставлення до праці за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

Оцінюючи вказану обставину, суд звертає увагу на наступне.

Із матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_5 прибув до ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» 18.12.2023 року із ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)».

Згідно характеристики вбачається, що за час перебування в ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)»характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності притягувався в двох випадках, а саме: 04.07.2024 року за зберігання заборонених предметів поміщено в ДІЗО на 14 діб; 07.08.2024 року за порушення розпорядку дня оголошено догану. Адміністрацією установи заохочувався 2 рази, обидва в 2025 році. Вказані співвідношення, а саме співвідношення несумлінного періоду з сумлінним періодом та співвідношення вказаних періодів з загальним строком відбуття покарання, свідчить про відсутність сталої, послідовної та незмінної поведінки засудженого, яка б могла вказувати, що засуджений довів своє виправлення.

Згідно довідки про нарахування та утримання з заробітної плати засудженого ОСОБА_5 , вбачається, що останній був працевлаштований лише вересні 2024 року. Дана обставини свідчить про те, що ставлення засудженого до праці змінилось лише за час що безпосередньо передує розгляду клопотання та не може свідчити про виправлення засудженого, адже суд враховує поведінку засудженого в цілому та ставлення до праці за весь період відбування покарання.

Згідно витягу з протоколу № 22 від 05.11.2024 року, засудженому ОСОБА_5 комісією відмовлено в УДЗ з підстав, що він не довів своє виправлення.

Відповідно до характеристики, засуджений ОСОБА_5 до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. По відношенні до представників адміністрації поводиться ввічливо, з метою поблажливого ставлення до себе. До виконання робіт із благоустрою установи намагається ставитися сумлінно, але потребує додаткового контролю із боку адміністрації установи. Заходи виховного та режимно-профілактичного характеру відвідує, та не завжди робить для себе належні висновки. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», однак активної участі у її реалізації не приймає. Засуджений ОСОБА_5 вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні визнає, однак шкодує, що був викритий правоохоронними органами. Легко піддається впливу прокримінального оточення, має соціальні контакти із засудженими.

Таким чином, виходячи з того, що питання про можливість умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, суд вважає, що матеріали клопотання, та досліджені докази не дають підстав вважати, що засуджений довів своє виправленнясумлінною поведінкою і ставленням до праці, оскільки має 2 стягнення і за три роки відбутого покарання лише два заохочення, які у співвідношенні до всього часу відбутого засудженим покарання не свідчать про його сталу сумлінну поведінку, характеризується посередньо. Тому суд, на даний час, не вбачає факту виправлення засудженого та відповідно і передбачених ч. 2 ст. 81 КК України підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 395, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали, а якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує в той самий строк з дня отримання нею копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: