ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2058/24
Провадження №1-в/477/32/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року Вітовський районний суд Миколаївської області у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши подання Миколаївського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях (далі орган з питань пробації) про звільнення від відбування покарання відносно засудженої

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , засудженої 04 березня 2025 року Миколаївським апеляційним судом за ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік з покладенням обов`язків відповідно до ч.2 ст.59-1 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, з приєднанням на підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 03 лютого 2023 року та остаточним визначенням покарання у виді 1 року пробаційного нагляду із покладенням обов`язків, визначених ч.2 ст.59-1 КК України, та 232 годин громадських робіт,

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2025 року орган з питань пробації звернувся до суду із поданням про звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_5 .

Відповідно до матеріалів особової справи та подання, ОСОБА_5 засуджена Миколаївським апеляційним судом за ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік з покладенням обов`язків відповідно до ч.2 ст.59-1 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, з приєднанням на підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 03 лютого 2023 року та остаточним визначенням покарання у виді 1 року пробаційного нагляду із покладенням обов`язків, визначених ч.2 ст.59-1 КК України, та 232 годин громадських робіт.

Вирок Миколаївського апеляційного суду набрав законної сили 04 березня 2025 року та з 14 березня 2025 року перебуває на виконанні у органі з питань пробації.

28 квітня 2025 року ОСОБА_5 повідомила орган з питань пробації, що вона є вагітною, що підтвердила протоколом ультразвукового дослідження, відповідно до якого строк її вагітності станом на 02 травня 2025 року складав 22 тижні.

Зважаючи на приписи ч.3 ст.37 Кримінально виконавчого кодексу (далі КВК) України, відповідно до яких уповноважений орган з питань пробації направляє до суду подання про звільнення від подальшого відбування покарання жінки, яка після ухвалення судового рішення стала вагітною, а також ч.3 ст.56 КК України, відповідно до якої громадські роботи не призначаються вагітним жінкам, орган з питань пробації звернувся з вказаним поданням про звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_5 , вагітної станом на 08 травня 2025 року строком 22 тижні.

В ході розгляду подання представник органу з питань пробації вважала достатніми підстави для звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_5 , оскільки засуджена є вагітною та відносно неї відсутня законодавча можливість застосування покарання у виді громадських робіт.

Засуджена ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд подання за її відсутності, просила подання органу з питань пробації про звільнення її від покарання задовольнити у зв`язку з її вагітністю.

Прокурор вважав подання таким, що не є обгрунтованим та не підлягає задоволенню.

З установлених в ході розгляду подання обставин слідує, що вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14 серпня 2024 року ОСОБА_5 була засуджена за ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді одного року пробаційного нагляду.

Вироком Миколаївського апеляційного суду від 04 березня 2025 року скасовано вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14 серпня 2024 року в частині призначеного ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.389 КК України та ухвалено в цій частині новий вирок, яким призначено ОСОБА_5 покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік з покладенням обов`язків відповідно до ч.2 ст.59-1 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, з приєднанням на підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 03 лютого 2023 року та остаточним визначенням покарання у виді 1 року пробаційного нагляду із покладенням обов`язків, визначених ч.2 ст.59-1 КК України, та 232 годин громадських робіт.

Відповідно до долученого до подання органу з питань пробації протоколу ультразвукового дослідження, ОСОБА_5 є вагітною та строк її вагітності станом на 02 травня 2025 року складає 22 тижні.

З листа ТОВ «МЕДИКГРУП» від 09.07.2025 року №40/01-06 вбачається, що зазначений протокол ультразвукового дослідження було виготовлено лікарем ОСОБА_6 за результатами проведеного ОСОБА_5 02 травня 2025 року ультразвукового дослідження плоду. ОСОБА_5 на обліку вагітних у ТОВ «МЕДИКГРУП» не перебуває, за медичними послугами після 02 травня 2025 року не зверталася. Оскільки зазначена особа не перебуває на обліку вагітних у ТОВ «МЕДИКГРУП», відомості щодо більш точного строку вагітності та можливих додаткових досліджень щодо стану вагітності ОСОБА_5 у медичному закладі відсутні.

Відповідно до ч.3 ст.56 Кримінального кодексу (далі КК) України, громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Згідно з ч. 3 ст.37 КВК України, стосовно особи, яка після ухвалення судового рішення визнана особою з інвалідністю першої або другої групи або досягла пенсійного віку, а також жінки, яка стала вагітною, уповноважений орган з питань пробації направляє до суду подання про звільнення її від подальшого відбування покарання.

Судом встановлено, що засуджена ОСОБА_5 на обліку у ТОВ «МЕДИКГРУП» у зв`язку з вагітністю не перебуває, медична довідка щодо вагітності ОСОБА_5 у матеріалах подання та матеріалах справи №477/2058/24 відсутня, у зв`язку з чим протокол ультразвукового дослідження ОСОБА_5 , виготовлений ТОВ «МЕДИКГРУП», не є належним медичним документом, який би підтверджував вагітність ОСОБА_5 .

За вище наведеного, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення подання щодо звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_5 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Миколаївського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях щодо звільнення від відбування покарання відносно засудженої ОСОБА_5 - відмовити.

Матеріали особової справи ОСОБА_5 повернути до Миколаївського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях для контролю за подальшим відбуванням покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи діб з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_1