Справа № 946/5075/25
Провадження № 1-кс/946/1372/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2025 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В:

04.07.2025 року ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 02.07.2025 року, якою просить: зобов`язати уповноваженого слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області внести до ЄРДР відомості за наступними фактами: 1) За фактом умисного та цілеспрямованого приховування посадовими особами ВККС України під час кваліфікаційного оцінювання судді ОСОБА_3 відомостей про факт вчинення особливо тяжкого злочину суддею ОСОБА_3 ; 2) За фактом ухвалення посадовими особами ВККС України завідомо незаконного рішення про відповідність судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_3 займаній посаді; 3) За фактом умисного та цілеспрямованого приховування посадовими особами Вищої ради правосуддя при вирішенні питання про звільнення судді ОСОБА_3 з посади судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відомостей про факт вчинення суддею ОСОБА_3 особливо тяжкого злочину; 4) За фактом ухвалення посадовими особами Вищої ради правосуддя завідомо незаконного рішення про звільнення судді ОСОБА_3 з посади судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у зв`язку з поданням заяви про відставку; зобов`язати уповноваженого слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області відкрити кримінальне провадження за вказаними вище фактами.

04.07.2025 року дана скарга в порядку ст. 35 КПК України розподілена і передана до розгляду слідчому судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Так, у скарзі ОСОБА_2 зазначила, що 02.07.2025 року вона подала заяву до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області про вчинення злочину, в якій вказала, що, у листопаді-грудні 2017 року голова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_3 , домовившись з посадовими особами ДПСУ про незаконне полювання на острові Кислицький (ділянка Державного кордону України, Ізмаїльський район Одеської області), незаконно переправився разом з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на так званому «поромі «Кислицький»» (поромі ВИЛ-0224-К), що незаконно використовувався ОСОБА_5 і ОСОБА_4 на підставі підроблених документів, на острів Кислицький, де застрелив місцевого мешканця з вогнепальної зброї. При цьому для цілей доставлення судді ОСОБА_3 на острів Кислицький для керування так званим «поромом «Кислицький»» ОСОБА_4 і ОСОБА_5 використовували підроблені документи на так званий «пором « ІНФОРМАЦІЯ_1 »» (пором ВИЛ-0224-К). Так званий «пором « ІНФОРМАЦІЯ_1 »» (насправді пором ВИЛ-0224-К) незадовго до вбивства було захоплено ОСОБА_4 , ОСОБА_6 і ОСОБА_5 в результаті нападу з використанням вогнепальної зброї на підставі підроблених документів, виготовлених у вересні 2017 року у приміщенні Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими особами за загальним злочинним керівництвом керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 . За злочинного корупційного сприяння суддів Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, посадових осіб суду, прокуратури та поліції, включаючи керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , суддя ОСОБА_3 та його охоронці відвезли ще живого потерпілого, застреленого суддею ОСОБА_3 , до Ізмаїльської лікарні, де йому зробили дві операції, і хотіли ампутувати руку. Проте згодом з огляду на більш ніж реальну загрозу для життя потерпілого суддею ОСОБА_3 разом з посадовими особами прокуратури та поліції було ухвалено таємне злочинне рішення перевезти потерпілого до Одеської обласної клінічної лікарні з одночасним максимальним приховуванням вказаного особливо тяжкого злочину від реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань. Факт вбивства людини суддею ОСОБА_3 і факт перебування потерпілого в лікарні керівник Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , інші прокурори, посадові особи органів поліції, слідчі судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та їх наближені приховали від громадськості, оскільки не хотіли, щоб ця історія спливла назовні. У подальшому у корупційному та злочинному приховуванні вбивства людини суддею ОСОБА_3 на острові Кислицький брали участь майже усі судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, включаючи слідчих суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які упродовж всього періоду з моменту здійснення нападу на пором ВИЛ-0224-К з боку ОСОБА_5 , ОСОБА_4 і ОСОБА_6 надавали вказаним особам корупційну підтримку у легалізації підроблених документів на ім`я ОСОБА_4 на так званий пором «Кислицький»» У подальшому голова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_11 віддав злочинний наказ продовжувати приховувати факт вбивства людини суддею ОСОБА_3 та факт знаходження потерпілого в лікарні. Відтак за вказівкою голови суду ОСОБА_11 керівник апарату Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_15 вчинила низку злочинних дій, спрямованих на приховуванні інформації про злочин вбивства, вчинений суддею ОСОБА_3 , від реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань. У подальшому голова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 віддав злочинний наказ продовжувати приховувати факт вбивства людини суддею ОСОБА_3 та факт знаходження потерпілого в лікарні. Відтак за вказівкою голови суду ОСОБА_1 керівник апарату Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_15 вчинила низку злочинних дій, спрямованих на подальше приховування інформації про злочин вбивства, вчинений суддею ОСОБА_3 , від реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань. Справа про вбивство людини суддею ОСОБА_16 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Верховного Суду та Одеського апеляційного суду не надходила. Це означає, що справа, документи та відповідні докази були знищені на місцевому рівні, у тому числі завдяки спільним злочинним зусиллям суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 і ОСОБА_13 , а також прокурора ОСОБА_7 , посадових осіб прокуратури та поліції, а також членів ВККС України та Вищої ради правосуддя, які приховали факт вбивства у процесі кваліфікаційного оцінювання судді ОСОБА_3 та подальшого звільнення судді ОСОБА_3 у відставку.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язанні заявити самовідвід.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006р. №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Також слідчий суддя звертає увагу на положення ч. 5 ст. 9 КПК, якими визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. ст. 1, 8, 9 КПК, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» є джерелом права для України, в своєму рішенні у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (заява №33949/02) зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38) (п. 49).

Стосовно об`єктивного критерію в цьому ж рішенні далі Суд зазначив, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45) (п. 53).

Таким чином, на думку Європейського суду з прав людини, наявність об`єктивно обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді, навіть без наявності ознак, які б вказували на прояв особистої упередженості з боку судді, все одно свідчить про недодержання судом принципу безсторонності за об`єктивним критерієм та призводить до порушення п. 1 ст. 6 Конвенції.

Як встановлено слідчим суддею, у скарзі від 04.07.2025 року та в заяві про вчинення злочину від 02.07.2025 року ОСОБА_2 зазначає, що нібито, слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1 , разом з іншими суддями Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, включаючи слідчих суддів ОСОБА_11 і ОСОБА_12 надав умисне корупційне сприяння злочинній організації ОСОБА_5 у формі знищення доказів та документів вбивства людини, вчиненого у грудні 2017 року головою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_3 , де вказане вбивство було приховане від реєстрації самим суддею та головою суду ОСОБА_3 .

Тобто, у вимогах скарги частково йдеться мова і про, нібито, вчинення певних дій слідчим суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Таким чином, та обставина, що скарга знаходиться на розгляді у слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 та вимоги скарги частково стосуються і слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , що може за об`єктивним критерієм викликати недовіру не тільки у ОСОБА_2 , а й у стороннього спостерігача, а тому зазначена практика Європейського суду з прав людини має бути застосована у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене та з метою недопущення сумніву, щодо об`єктивного та неупередженого розгляду вищевказаної скарги, слідчий суддя дійшов висновку про те, що під час розгляду даної скарги слідчим суддею ОСОБА_1 у сторонніх спостерігачів та учасників кримінального провадження є об`єктивно обґрунтовані підстави вважати, що зазначені обставини можуть позначитися на безсторонності слідчого судді ОСОБА_1 , і вказане є об`єктивним критерієм недотримання безсторонності суду, що є порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та безумовно підриває довіру, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Таким чином, є доцільним задовольнити заявлений самовідвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 35, 75-82 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву від 04.07.2025 року слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 про самовідвід задовольнити.

Прийняти самовідвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Справу № 946/5075/25 (провадження № 1-кс/946/1372/25) за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, направити до канцелярії суду з кримінальних справ Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області для визначення іншого слідчого судді відповідно до вимог ст. 35 КПК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1