Справа № 212/7495/25
13 серпня 2025 року м. Кривий Ріг
У провадженні Покровського районного суду міста Кривого Рогу перебуває вищезазначене кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , стосовно яких застосовано запобіжний захід у виді триманні під вартою, ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , стосовно яких застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, ОСОБА_13 , стосовно якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
До початку судового засідання від прокурора ОСОБА_3 надійшли клопотання про продовження запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави, обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_7 у виді домашнього арешту строком на 60 днів, а також клопотання стосовно обвинуваченого ОСОБА_13 про продовження дії покладених на нього обов`язків, які обґрунтовані наявністю ризиків, які були підставою для обрання запобіжних заходів і які на теперішній час не зменшилися, а саме ризик переховування від суду, ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, ризик вчинення ними інших кримінальних правопорушень, ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлені ним клопотання з підстав, викладених у них. Заперечив проти клопотань захисників ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 з тримання під вартою на домашній арешт та захисника ОСОБА_14 про зміну способу виконання запобіжного заходу ОСОБА_7 , посилаючись на їх необґрунтованість.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_21 заперечила проти клопотання прокурора, посилаючись на наявність у її підзахисного міцних соціальних зв`язків, який одружений, має двох малолітніх дітей, хвору дружину, просила змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_19 заперечила проти клопотання прокурора, вважала заявлені прокурором ризики необґрунтованими, на підтвердження їх існування прокурором не надано жодних доказів.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_15 заперечив проти клопотання прокурора, підтримав подане ним письмове клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби, посилаючись на абстрактність заявлених прокурором ризиків, наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, а також наявність згоди співмешканки ОСОБА_10 на проживання останнього за адресою її постійного місця проживання.
Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав думку свого захисника.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_18 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, підтримав подане ним письмове клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби або заставу, посилаючись на необґрунтованість обвинувачення, недоведеність прокурором існування заявлених ним ризиків, які є формальними, стан здоров`я ОСОБА_11 , який перебував на лікуванні з травмою колінного суглобу, і потребує на відновлювальне лікування, яке не маже отримати в умовах ув`язнення, та який має піклуватися про хворого батька.
Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав думку свого захисника.
Захисники обвинуваченого ОСОБА_8 адвокати ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , кожна окремо, заперечили проти задоволення клопотання прокурора, посилаючи на те, що прокурором не обґрунтовані заявлені ризики, не надано на підтвердження їх існування будь-яких доказів, вважали необґрунтованим пред`явлене обвинувачення, а також зазначили, що прокурором не доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, крім того, вказали на наявність у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків, зокрема він має зареєстроване місце проживання, матір похилого віку, дружину, неповнолітнього сина.
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку своїх захисників.
Захисники обвинуваченої ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , кожна окремо, заперечили проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на доводи, викладені у письмовому клопотанні про зміну запобіжного заходу на домашній арешт у певний період доби, яке обґрунтовують тим, що прокурором не доведені заявлені ризики, вважали необґрунтованим пред`явлене обвинувачення, а також зазначили, що обвинувачена має на утриманні малолітнього сина, який навчається в місті Кривому Розі дистанційно, потребує на присутність матір, ОСОБА_6 раніше не судима, має постійне місце проживання у квартирі її тітки, яка надала дозвіл на проживання, має позитивні характеристики, а також до затримання проходила стажування з наміром працевлаштування, згоду на яке отримала у гарантійному листі.
Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала думку своїх захисників, пояснила, що її син навчається у Криворізькій Вальдорфській гімназії, до цього навчався також у місті Івано-Франківську, куди вона регулярно їздили відвідувати сина, також пояснила, що дійсно проходила стажування на посаду няні у ФОП ОСОБА_22 .
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_14 заперечив проти доводів клопотання прокурора, зазначив, що існування ризиків, які є лише припущенням прокурора, останнім не доведені відповідними доказами, послався на наявність соціальних зв`язків у його підзахисного, а саме ОСОБА_9 має малолітнього сина, постійне місце проживання, вважав, що цілодобовий домашній арешт може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав думку свого захисника.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_14 частково заперечив проти клопотання прокурора, підтримав подане ним письмове клопотання про зміну способу виконання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, змінивши його з цілодобового на певний час доби, посилаючись на належну процесуальну поведінку підзахисного, відсутність у останнього наміру переховуватися від суду, а також на те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, позитивно характеризується, є особою з інвалідністю, має неповнолітню дитину, а також має намір працевлаштуватися для утримання себе.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника, пояснив, що дійсно має намір працевлаштуватися на посаду інженера виробничого відділу, що не впливатиме на виконання ним його процесуальних обов`язків, покладених судом.
Обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник ОСОБА_16 не заперечували проти продовження дії покладених на обвинуваченого, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, обов`язків в обсязі, визначеному судом.
Обвинувачена ОСОБА_12 та її захисник ОСОБА_20 не заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту, проте просили змінити його з цілодобового на нічний, враховуючи наявність у обвинуваченої неповнолітнього сина, її намір працевлаштуватися, а також на належну процесуальну поведінку ОСОБА_12 .
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши подані сторонами обвинувачення та захисту клопотання, суд дійшов такого висновку.
Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 11 липня 2025 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , продовжено запобіжний захід у виді триманні під вартою до 08 вересня 2025 року включно, обвинуваченому ОСОБА_7 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком до 11 вересня 2025 року, обвинуваченій ОСОБА_12 продовжено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, обвинуваченому ОСОБА_13 , щодо якого діє запобіжний захід у виді застави, продовжено дію покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, до 11 вересня 2025 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження /зміну/ запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, згідно з якою підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У своїх клопотаннях прокурор посилається на те, що на теперішній час існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовані тим, що обвинуваченим пред`явлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжких та тяжких злочинів, покарання за які є виключено позбавлення волі, обвинувачені не мають міцних соціальних зв`язків, що обумовлює ризики переховування та вчинення нових злочинів, обвинувачені обізнані щодо осіб свідків, які надали викривальні покази, що обумовлює ризик незаконного впливу з метою зміни або відмови останніх від показів, які мають істотне значення для повного та всебічного судового розгляду.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
В обґрунтування наявності ризику переховування обвинувачених від суду прокурор зазначає, що обвинувачені обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких та тяжких злочинів, та усвідомлення ними невідворотності покарання у разі визнання їх винуватими у пред`явленому обвинуваченні може спонукати останніх переховуватися від суду, також прокурором в обґрунтування цього ризику зазначено про відсутність у обвинувачених міцних соціальних зв`язків. Ці обставини можуть свідчити про наявність ризику переховування обвинувачених від суду та відбування покарання у разі визнання їх винуватими.
При цьому, суд зважає на практику ЄСПЛ, відповідно до якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, зокрема у своєму рішенні у справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
В обґрунтування ризику впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні прокурор зазначає, що обвинувачені обізнані щодо осіб свідків, свідчення яких є такими, що викривають діяльність злочинної організації і є важливим для повного та всебічного розгляду справи, що може спонукати обвинувачених вдатися до впливу на свідків з метою відмови останніх від наданих під час досудового розслідування показів або зміни їх.
Оцінюючи можливість впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень у кримінальному провадженні, зокрема на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини перша та друга статті 23 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.
За таких обставин ризик незаконного впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього їх допиту судом.
Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони обвинувачених на свідків, які ще не допитані судом, з метою зміни чи відмови від раніше наданих ним показань.
В обґрунтування необхідності продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор посилається, у тому числі на ризики вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, однак суд у своїй ухвалі від 11 липня 2025 року при вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою, надав оцінку заявленим ризикам і дійшов висновку про їх недоведеність, у зв`язку з чим констатував про зменшення ризиків. Заявляючи про існування цих ризиків, прокурор будь-яких нових доводів на підтвердження їх існування не навів.
Отже, прокурором також не доведено збільшення ризиків у порівнянні із тими, що були встановлені суд під час продовження запобіжного заходу вказаним обвинуваченим.
Встановити обґрунтованість доводів захисників щодо необґрунтованості обвинувачення, суд не має повноважень, оскільки надання оцінки правильності кваліфікації дій та доказам, зібраним у кримінальному провадженні, можливе лише при ухваленні остаточного рішення у цьому кримінальному провадженні після їх дослідження на відповідній стадії судового розгляду, натомість наразі розпочато лише стадію підготовчого провадження.
Крім того, при вирішенні питання продовження запобіжного заходу, судом враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 не працевлаштовані, не судимі, у них відсутні міцні соціальні зв`язки, вони не мають офіційних джерел доходу, і доказів іншого суду не надано.
Доводи сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_11 про незадовільний стан здоров`я і неможливість отримувати адекватне лікування в умовах ув`язнення, суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки з доданих до клопотання про зміну запобіжного заходу документів вбачається, що обвинувачений під час дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою отримував належну медичну допомогу, у тому числі необхідні медичні обстеження.
Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених під вартою та стороною захисту в судовому засіданні такі відомості не надані.
Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про продовження або зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; правову позицію ЄСПЛ у рішенні у справі «Харченко проти України», відповідно до якої тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав є несумісним з принципом захисту від свавілля.
Враховуючи викладені обставини, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , строком на 60 днів є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до пунктів 4, 5 частини 4 статті 183 КПК України, врахувавши підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, зважаючи на пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 255, 307 ч.3 КК України, суд не вважає за можливе визначити заставу.
Стосовно питання продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченої ОСОБА_6 , суд виходить, що на теперішній час існують і доведені прокурором ризики переховування та незаконного впливу на свідків, при цьому прокурором не доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 і запобігти вказаним ризикам.
При цьому, суд враховує доводи сторони захисту обвинуваченої ОСОБА_6 в частині можливості зміни запобіжного заходу на домашній арешт з огляду на наявність у неї місця проживання у житлі, належному її близькій особі, яка надала дозвіл на відбування домашнього арешту, наявність малолітнього сина ОСОБА_23 , 2015 року народження, який навчається у м. Кривому Розі і тимчасово перебуває під наглядом тітки обвинуваченої, а також те, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, та вважає за можливе змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, тим самим задовольнивши клопотання прокурора та захисника частково.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі ступень тяжкості та суспільну небезпечність інкримінованих їм кримінальних правопорушень, дані про особу обвинувачених, які раніше до кримінальної відповідальності не притягувалися, мають постійне місце проживання, мають міцні соціальні зв`язки, ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків, існування яких доведено прокурором, тому вважає доцільним залишити обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
При цьому суд, зважаючи на доводи сторони захисту обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_7 про зміну способу виконання запобіжного заходу з цілодобового на домашній арешт у певний час доби, вважає за можливе змінити обвинуваченим домашній арешт з цілодобового на певний період доби з 21.00 години до 06.00 години наступного дня, що зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та запобігти ризикам переховування від суду та незаконного впливу на свідків, у сукупності із раніше покладеними на обвинувачених іншими обов`язками, обсяг яких необхідно залишити без змін.
Щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_13 дії покладених на нього обов`язків, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч. 5, 6 цієї статті можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього кодексу.
Прокурор, обґрунтовуючи клопотання, посилається на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд вважає доведеним існування ризиків переховування від суду та незаконного впливу на свідків, та відхиляє доводи прокурора щодо наявності інших зазначених у клопотанні ризиків, як таких, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, за наведених вище мотивів.
Суд, враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпечність інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_13 кримінальних правопорушень, дані про його особу, який не судимий, пенсіонер, особа з інвалідністю 3-ї групи за загальним захворюванням, одружений, має тяжке хронічне захворювання, не працює, утриманців не має, існування ризиків, які на даний час не зменшилися, вважає доцільним продовжити дію покладених на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2, 3, 8, ч. 5 ст. 194 КПК України на два місяці, тим самим задовольнивши клопотання прокурора.
На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 181, 183, 194, 195, 199, 201, 202, 315, 392 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою без визначення застави строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 жовтня 2025 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою без визначення застави строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 жовтня 2025 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк тримання під вартою без визначення застави строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 жовтня 2025 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строк тримання під вартою без визначення застави строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 жовтня 2025 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , строк тримання під вартою без визначення застави строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 жовтня 2025 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , строк тримання під вартою без визначення застави строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 жовтня 2025 року включно.
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 задовольнити частково, клопотання захисника ОСОБА_16 про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 задовольнити частково.
Змінити запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з тримання під вартою на домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю.
Покласти на обвинувачену ОСОБА_6 такі обов`язки:
1)цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду, крім випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та переміщення в бомбосховище (укриття) при оголошенні повітряної тривоги, найближче до місця перебування під домашнім арештом;
2)з`являтися за викликом Покровського районного суду міста Кривого Рогу для участі в судових засіданнях, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин - завчасно повідомити про це суд;
3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи;
4)утримуватись від спілкування з іншими обвинуваченими, свідками та експертами у кримінальному провадженні;
5)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну (за наявності);
6)носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали про тримання обвинуваченої ОСОБА_6 під цілодобовим домашнім арештом визначити у два місяці, тобто до 13 жовтня 2025 року включно.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України звільнити обвинувачену ОСОБА_6 з-під варти та негайно доставити її до місця проживання обвинуваченої за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до відділення поліції № 4 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання обвинуваченої.
Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Відділенню поліції № 4 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суд.
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково, клопотання захисника ОСОБА_14 про зміну способу виконання запобіжного заходу задовольнити.
Змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний період доби, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду, крім випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та переміщення в бомбосховище (укриття) при оголошенні повітряної тривоги, найближче до місця перебування під домашнім арештом, у період з 21:00 год. до 06:00 год. наступного дня, строком до 13 жовтня 2025 року включно.
Продовжити на два місяці, тобто до 13 жовтня 2025 року, дію покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язків:
1)з`являтися за викликом Покровського районного суду міста Кривого Рогу для участі в судових засіданнях, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин - завчасно повідомити про це суд;
2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи;
3)утримуватись від спілкування з іншими обвинуваченими, свідками та експертами у кримінальному провадженні;
4)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну (за наявності);
5)не виїжджати за межі України;
6)носити електронний засіб контролю.
Виконання ухвали в частині продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 доручити відділенню поліції № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю стосовно обвинуваченої ОСОБА_12 задовольнити частково.
Змінити запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний період доби, заборонивши останній залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу суду, крім випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та переміщення в бомбосховище (укриття) при оголошенні повітряної тривоги, найближче до місця перебування під домашнім арештом, у період з 21:00 год. до 06:00 год. наступного дня, строком до 13 жовтня 2025 року включно.
Продовжити на два місяці, тобто до 13 жовтня 2025 року, дію покладених на обвинувачену ОСОБА_12 обов`язків:
1)з`являтися за викликом Покровського районного суду міста Кривого Рогу для участі в судових засіданнях, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин - завчасно повідомити про це суд;
2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи;
3)утримуватись від спілкування з іншими обвинуваченими, свідками та експертами у кримінальному провадженні;
4)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну (за наявності);
5)не виїжджати за межі України;
6)носити електронний засіб контролю.
Виконання ухвали в частині продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_12 доручити відділенню поліції № 5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області.
Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_12 , що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Клопотання прокурора про продовження дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_13 обов`язків задовольнити.
Продовжити дію покладених на обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , обов`язків, стосовно якого застосований запобіжний захід у виді застави, на строк до 13 жовтня 2025 року, а саме:
1)з`являтися за викликом Покровського районного суду міста Кривого Рогу для участі в судових засіданнях, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин - завчасно повідомити про це суд;
2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
3)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну (за наявності);
4)не виїжджати за межі України.
У задоволенні клопотань захисника ОСОБА_18 про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_15 про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 відмовити.
Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення обвинувачених.
Копію ухвали стосовно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 направити до ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, ВП № 4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, ВП № 5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області відповідно для здійснення контролю в частині виконання запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладених на них обов`язків.
Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1