Справа № 331/1481/24
Провадження № 1-кс/331/644/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000475, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 листопада 2022 року, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, а також за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч. 2 ст. 111 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадження слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АА № 1558657 від 01.04.2025 року (а.с.6-7), про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000475, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 листопада 2022 року, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, а також за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч. 2 ст. 111 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 12.07.2023 року по справі № 760/15211/23 (провадження № 1-кс/760/6654/23) було задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000475 від 30.11.2022 року, та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ), у кримінальному провадженні № 0000475, шляхом заборони користуватися та розпоряджатися наступним майном: транспортним засобом марки AUDI Q5, державний номерний знак « НОМЕР_2 », який на праві власності належить ОСОБА_3 ; транспортним засобом марки «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак « НОМЕР_3 », який на праві власності належить ОСОБА_3 .

Представник заявника вказує у клопотанні, що звернення із вказаним клопотанням, в порядку статті 174 КПК України, саме до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя зумовлено тим, що 21.02.2024 року здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000475 від 30.11.2022 року (яке раніше розслідувалося слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України в м. Києві та Київській області) доручено слідчому відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області, процесуальне керівництво у ньому доручено групі прокурорів Запорізької обласної прокуратури.

Постановою старшого групи прокурорів прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_10 від 18.04.2024 року, на підставі статті 217 КПК України, із матеріалів кримінального провадження № 0000475 від 30.11.2022 року виділено матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_11 в окреме провадження № 0000648, інформація про яке внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2024 року.

За результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000648 від 18.04.2024 року старшим групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_10 19.03.2025 року винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України та за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв?язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 КПК України.

Заявник вказує, що відповідно до ч. 3 ст. 174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Адже, відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України, ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію, зокрема після закриття кримінального провадження, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Однак, при прийнятті рішення про закриття вказаного кримінального провадження, процесуальним прокурором, в порушення вимог ч. 3 ст. 174 КПК України, рішення про скасування арешту майна не прийнято, арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Солом?янського районного суду міста Києва від 12.07.2023 у справі № 760/15211/23 на: транспортний засіб марки AUDI Q5, державний номерний знак « НОМЕР_2 », який на праві власності належить ОСОБА_3 ; транспортний засіб марки «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак « НОМЕР_3 », який на праві власності належить ОСОБА_3 , не скасовано.

Заявник стверджує, що незаконне обмеження права власності ОСОБА_3 вочевидь є невиправдано тривалим і базується не на досягненні дієвості кримінального провадження, яке вже закрито, а отже не переслідує легітимну мету.

Відтак, питання скасування арешту майна, накладеного слідчим суддею у кримінальному провадженні, після закриття справи не пов?язане з оцінкою правомірності застосування органом досудового розслідування такого заходу забезпечення, а необхідність прийняття слідчим суддею рішення про скасування арешту, що є безспірним й безальтернативним з огляду на припинення кримінальних процесуальних правовідносин та не виконання прокурором свого імперативного обов?язку щодо постановлення рішення про скасування арешту, у відповідності до ч. 3 ст. 174 КПК України.

Враховуючи вищезазначене, посилаючись на те, що 19.03.2025 року прокурором, на підставі п. 10) ч. 1 ст. 284 КПК України, винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000648 від 18.04.2024 року, але не скасовано арешт майна, і дотепер рішення про скасування арешту майна не прийнято, заявник просить слідчого суддю скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 12.07.2023 по справі № 760/15211/23 (провадження № 1-кс/760/6654/23) на: транспортний засіб марки AUDI Q5, державний номерний знак « НОМЕР_2 »; транспортний засіб марки «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак « НОМЕР_3 », які на праві власності належать ОСОБА_3 .

03 квітня 2025 року представником заявника адвокатом ОСОБА_4 було подано до суду клопотання про уточнення вимог про скасування арешту. Так, представник заявника зазначив, що арешт, який ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 12.07.2023 року у справі № 760/15211/23 було накладено на транспортний засіб марки «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак « НОМЕР_3 », вже скасовано ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 29.03.2024 року, а тому, просить скасувати арешт, накладений лише на транспортний засіб марки AUDI Q5, державний номерний знак « НОМЕР_2 », який на праві власності належать ОСОБА_3 (а.с.25-26).

У судове засідання заявник ОСОБА_3 і представник заявника повторно не з`явилися, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлялися судом своєчасно та належним чином (а.с.23, 34, 36), про причини неявки суд не повідомили. При цьому, представник заявника адвокат ОСОБА_12 , який на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії АН № 1426403 від 11.04.2025 року (а.с.37, 43), надіслав до суду через підсистему «Електронний суд» заяву, із змісту якої вбачається, що представник заявника просить суд розглянути клопотання про скасування арешту майна без його участі, клопотання про скасування арешту майна, подане адвокатом ОСОБА_13 в інтересах ОСОБА_3 підтримує та просить його задовольнити (а.с.41-42).

Прокурор відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду клопотання (а.с.23, 34, 36), у судове засідання також не з`явився. Разом з тим, прокурор надіслав до суду через підсистему «Електронний суд» заяву, яка містить прохання про розгляд клопотання щодо скасування арешту майна без його участі, оскільки він зайнятий в інших судових засіданнях, призначених колегією суддів Запорізького апеляційного суду. Разом з тим, прокурор долучив до заяви постанову прокурора про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме кримінальне провадження від 18.04.2024 року, та просить врахувати дану постанову, якою заходи забезпечення кримінального провадження (у тому числі оскаржувана ухвала Солом`янського районного суду міста Києва) були виділені із кримінального провадження № 0000475 від 30.11.2022 року в інше кримінальне провадження за № 0000648 від 18.04.2024 року, яке постановою прокурора від 19.03.2025 року закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв?язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 КПК України, що унеможливлює проведення органом досудового розслідування будь-яких слідчих, процесуальних дій та винесення відповідних рішень, тобто заходи забезпечення кримінального провадження у кримінальному провадженні № 0000475 від 30.11.2022 року відсутні. У заяві прокурор також звертає увагу, що звинувачення сторони заявника щодо невиконання прокурором вимог ч. 3 ст. 174 КПК України є необґрунтованими, оскільки положенням ч. 4 ст. 132 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом (а.с.38-40).

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до клопотання матеріали на його обґрунтування, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

За змістом статті 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 12.07.2023 року по справі № 760/15211/23 (провадження № 1- кс/760/6654/23) задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000475 від 30.11.2022 року, та накладено арешт на: транспортний засіб марки AUDI Q5, державний номерний знак « НОМЕР_2 »; транспортний засіб марки «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак « НОМЕР_3 », які на праві власності належать ОСОБА_3 (а.с.8-11).

Постановою старшого групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_10 від 19.03.2025 року кримінальне провадження № 0000648, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2024 року, за підозрою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв?язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 КПК України (а.с.15-20).

Положеннями ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Крім того, відповідно до п. 7) ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 4 ст. 132 КПК України, ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, до закриття кримінального провадження слідчий суддя може скасувати арешт майна повністю або частково за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна.

При цьому, частини 3 та 4 статті 174 КПК України регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

В той же час, у статті 174 КПК України не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою прокурора на підставі п. 10) ч. 1 ст. 284 КПК України.

Разом з тим, за приписами частини 4, якою доповнено статтю 132 КПК України Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» № 2810-IX від 01.12.2022 року (набрав чинності 29.12.2022 року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК України є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК України є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК України вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові по справі № 554/2506/22 від 15 квітня 2024 року прийняла висновок щодо застосування норми, передбаченої абзацом 1 ч. 4 ст. 132 КПК України, що у разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК, заходи забезпечення кримінального провадження, серед яких і арешт майна, припиняють свою дію в силу прямої вказівки ч. 4 ст. 132 КПК України.

З огляду на приписи ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02 червня 2016 року висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами під час застосування таких норм, забезпечують єдину правозастосовну практику і є обов`язковими для всіх судів України.

Аналізуючи вищезазначене, враховуючи, що постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Запорізької обласної прокуратури від 19.03.2025 року кримінальне провадження № 0000648, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2024 року, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв?язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 КПК України, то, в силу прямої вказівки ч. 4 ст. 132 КПК України, з цього моменту припинила свою дію ухвала слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 12.07.2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000475 від 30.11.2022 року, наслідком чого є припинення арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин, оскільки кримінальне провадження № 0000648, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2024 року, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, а вирішення питання про скасування арешту після закриття кримінального провадження не передбачено кримінально-процесуальними нормами, слідчий суддя вважає, що клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000475, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.11.2022 року, не підлягає розгляду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 26, 107, 110, 132, 174, 309, 372, 376 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000475, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 листопада 2022 року, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, а також за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч. 2 ст. 111 КК України, залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1