Справа № 157/715/25
Провадження № 1-кп/157/113/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000557 від 09.08.2024 про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 Кримінального кодексу України,

встановив:

ОСОБА_4 , не маючи спеціального дозволу на користування надрами для видобування корисних копалин, що передбачено статтями 15, 19 Кодексу України «Про надра», у період з 09:00 год по 20:00 год 08 серпня 2024 року, достовірно знаючи про наявність залягань піску неподалік лісового масиву, розташованого поблищу с. Осівці Камінь-Каширського району Волинської області, керуючись єдиним умислом, направленим на незаконне видобування корисних копалин місцевого значення, а саме піску, за допомогою ручної лопати незаконно видобув на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0003, яка відноситься до земель запасу Сошичненської сільської ради та має сільськогосподарське призначення, що поблизу с. Сошичне Камінь-Каширського району Волинської області, пісок в кількості 14,62 куб.м, частину якого у кількості 4 куб.м перевіз до місця свого проживання по АДРЕСА_1 за допомогою вантажного автомобіля марки «ЗИЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , який не знав про незаконність дій ОСОБА_4 .

Згідно з додатком 13 до Податкової декларації з рентної плати «Кодифікатор корисних копалин», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 17.08.2015 № 719 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 07.11.2016 № 927), на 1 квартал 2025 року Державною службою геології та надр України встановлено вартість видобутої корисної копалини піску за 1 куб. м в сумі 4427 грн 30 коп. Тому загальна сума завданих збитків в результаті вчинення ОСОБА_4 зазначених протиправних дій становить 64727 гривень 13 копійок.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 240 КК України, як незаконне видобування корисних копалин місцевого значення у значному розмірі.

Під час досудового розслідування 31 березня 2025 року між прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яка на підставі ст. 36 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000557, та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю його захисника ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості, що відповідає вимогам ст. 472 КПК України, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України, зобов`язувався сприяти розслідуванню і встановленню обставин цього кримінального правопорушення. Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 240 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Сторонами також узгоджено міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні сторони кримінального провадження обвинувачений за участю захисника, прокурор та представник потерпілого просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до пункту 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Абзацом ч. 4 ст. 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно з ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України, що згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, узгоджена сторонами міра покарання, передбачена санкцією ч. 1 ст. 240 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам законів, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України. Крім того встановлено, що умови цієї угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 з однієї сторони і обвинуваченим ОСОБА_4 з другої сторони та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором судом не встановлено.

Речовими доказами суд вирішує розпорядитись відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд скасовує арешт майна, вилученого під час огляду місця події, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 19.08.2024 року.

Підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження немає. Запобіжні заходи щодо обвинуваченого не застосовувались. Цивільний позов не заявлений.

Керуючись статтями 100, 174, 314, 374, 474, 475, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 березня 2025 року між прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з другої сторони, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2024 року за № 0000557.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Скасувати арешт, накладений на вилучене майно, згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 19.08. 2024 року.

Залишити власнику ОСОБА_8 вантажний автомобіль марки «ЗІЛ», номерний знак НОМЕР_2 .

Залишити власнику ОСОБА_4 вантажний автомобіль марки «ЗІЛ», номерний знак НОМЕР_3 .

Повернути володільцю Сошичненській сільській раді Камінь-Каширського району Волинської області піщану суміш жовтого кольору (піску) загальною кубомасою близько 4 куб. м, вилучену в ході проведення огляду місця події 09.08.2024 року.

Повернути володільцю Сошичненській сільській раді Камінь-Каширського району Волинської області піщану суміш жовтого кольору (піску) загальною кубомасою близько 10,62 куб. м, вилучену з кузовів вантажних автомобілів «ЗІЛ».

Знищити зразок піщаної суміші жовтого кольору (піску), вилученої з кузова вантажного автомобіля марки «ЗІЛ», номерний знак НОМЕР_3 ; зразок піщаної суміші жовтого кольору (піску), вилученої з кузова вантажного автомобіля марки «ЗІЛ», номерний знак НОМЕР_2 ; зразок піщаної суміші жовтого кольору (піску), вилучений з місця незаконного видобутку піску; зразок піщаної суміші жовтого кольору (піску), поміщений до спеціального пакету НПУ за № 2185402.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, що передбачені статтею 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст вироку вручити учасникам справи.

Головуючий ОСОБА_9