пр. № 1-кс/759/1740/25
ун. № 759/6125/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про зміну місця зберігання майна та передачу його на відповідальне зберігання в кримінальному провадженні № 0000788 від 24.04.2024,-

В С Т А Н О В И В:

До Святошинського районного суду м. Києва звернулась адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах володільця майна ОСОБА_5 із клопотанням, в якому просить змінити місце зберігання арештованого майна та передати транспортний засіб «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , з покладенням на неї обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.01.2025 року накладено арешт на майно із забороною відчуження, розпорядження та користування ним, яке було вилучене 14.01.2025 під час проведення обшуку, а саме: на автомобіль марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключі від нього, які належать ОСОБА_5 та фактично перебували у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звертає увагу на те, що клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно та відповідно ухвала суду не містять інформації щодо місця зберігання транспортного засобу, а саме адресу території майданчика для тимчасового зберігання транспортних засобів відділенні поліції.

В матеріалах кримінального провадження відсутні дані щодо наявності обладнаного майданчика для тимчасового зберігання транспортних засобів при ВП, як території для зберігання речових доказів, відсутня розписка з вказівкою, хто є персонально відповідальним за зберігання прийнятого транспортного засобу як речового доказу, відсутні дані про внесення вказаного транспортного засобу до книги обліку речових доказів. Крім цього при розміщенні автомобіля не був проведений огляд автомобіля, що є грубим порушенням «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», що в свою чергу вже є загрозою збереження майна, яке знаходиться в автомобілі і самого автомобіля, як речового доказу в цілому.

Стверджує, що ОСОБА_5 не має наміру жодним чином пошкодити, знищити, здійснити відчуження майна, перешкодити у проведенні досудового розслідування.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки транспортний засіб марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_3 підпадає під критерії ч. 1 ст. 98 КПК, а саме - являвся знаряддям вчинення злочину, останній 14.01.2025 визнаний речовим доказом та за клопотанням прокурора слідчим суддею накладено арешт. У період з 20.01.2025 по теперішній час ТЗ зберігається на спеціальному майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів - Київська область, с. Борисів, пров. Боженка, 23, тому будь-які підстави, щодо зміни місця зберігання або передачу його на відповідальне зберігання - відсутні.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000788 від 24.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

17.01.2025 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва накладено арешт на майно із забороною відчуження, розпорядження та користування ним, яке було вилучене 14.01.2025 під час проведення обшуку, а саме: на автомобіль марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключі від нього, які належать ОСОБА_5 та фактично перебували у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Порядок розгляду питання про скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України.

Заявляючи вимогу про зміну місця зберігання речового доказу, заявник фактично просить слідчого суддю частково скасувати ухвалу слідчого судді від 17 січня 2025 року про накладення арешту на майно, хоча такого клопотання слідчому судді не подавалось та не зазначались підстави для частково скасування арешту майна.

Водночас, зміна місця знаходження арештованого майна чи передача його на відповідальне зберігання третім особам, власнику або володільцю, буде порушенням процесуального порядку накладення та скасування арешту на майно, оскільки тим самим будуть порушені заборони користування чи володіння.

Порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про них визначено в ст. 100 КПК України, яка не містить норм щодо порядку розгляду клопотань щодо зміни місця зберігання речових доказів, а також повноважень слідчого судді щодо розгляду таких клопотань.

Частиною 1 ст. 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170, 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 1 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19.11.2012 року № 1104 (далі - Порядок), цей Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Зі змісту зазначеного вище вбачається, що відповідальними за зберігання речових доказів є сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ.

Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_7 автомобіль марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключі від нього, було визнано речовим доказом, а сам автомобіль, відповідно до акту прийому-передачі ТЗ від 20.01.2025, передано до тимчасового майданчику тимчасово затриманих ТЗ за адресою: Київська область, с. Борисів, пров. Боженка, 23, де він знаходиться і на даний час.

Таким чином, наданими прокурором в судовому засіданні матеріалами, доводи представника власника майна щодо відсутності місця збереження ТЗ та необхідності передачі його ОСОБА_5 на відповідальне зберігання, повністю спростовуються, а відтак, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання про зміну місця зберігання майна та передачу його на відповідальне зберігання та вважає за необхідне в задоволенні вказаного клопотання відмовити.

Керуючись статтями 100, 174 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про зміну місця зберігання майна та передачу його на відповідальне зберігання в кримінальному провадженні № 0000788 від 24.04.2024 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1