В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2025 р. Справа153/937/25

Провадження1-кп/153/46/25-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за до ЄРДР №0000183 від 08 червня 2025 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в РФ, Цокто-Хангил, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , громадянина України, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

за участю прокурора Ямпільського відділу Могилів-Подільської

окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Постановою Ямпільського районного суду Вінницької області від 25.11.2017 у справі №153/1525/17 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років. Після набрання законної сили 04.12.2017 Ямпільським районним судом Вінницької області зазначену постанову в частині виконання позбавлення права керування транспортними засобами на строк десять років направлено до ВП №1 Могилів-Подільської РВП ГУНП у Вінницькій області, де уповноваженим працівником поліції ОСОБА_3 під розписку ознайомлено зі змістом рішення суду та вручено його копію. Однак, ОСОБА_3 в порушення вимог ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст.298, 299 КУПАП щодо обов`язкового виконання рішень суду, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаного судового рішення, будучи з ним ознайомленим та маючи реальну можливість його виконати, неодноразово порушив встановлену судом заборону та керував транспортними засобами з порушенням Правил дорожнього руху, за що притягувався до адміністративної відповідальності.

Працівниками поліції 12 вересня 2021 року о 22:45 в смт. Вапнярка по вул. Незалежності, зупинено автомобіль ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , який керував даним транспортним засобом не маючи права керувати ним, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, за що стосовно ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Також, ОСОБА_3 , будучи позбавлений судом права керування транспортними засобами, 02 січня 2022 року о 19:09 на автомобільній дорозі м.Ямпіль - с.Велика Кісниця керував автомобілем ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, за що його поліцією притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та постановою Ямпільського районного суду у справі N?153/85/22 від 07.02.2022 року ОСОБА_5 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУПАП, накладено стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. Крім цього, працівниками поліції 13 лютого 2025 року о 12.47 год. в м.Ямпіль по вул.Автотранспортна, зупинено автомобіль ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_3 за фактом порушення правил дорожнього руху, водієм якого виявився ОСОБА_3 , який раніше судом неодноразово позбавлений права керування транспортними засобами. За вказаними фактами ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.2 ст.122 та ч.4 ст.126 КУпАП. Відповідно відносно ОСОБА_3 працівниками поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Також, працівниками поліції 17 березня 2025 року о 09:07 по вул.Шевченка, 43, с.Велика Кісниця Могилів-Подільського району Вінницької області вкотре зупинено автомобіль ВАЗ2107 д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 , позбавленого права керування транспортними засобами. З вказаним фактом судом 08 квітня 2025 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, справа №153/437/25.

Однак, не зважаючи на вжиті заходи та неодноразове позбавлення права керування транспортними засобами, ОСОБА_3 , діючи умисно, зазначені рішення суду не виконав та в черговий раз 07 червня 2025 року о 21:52 зупинений працівниками поліції на автодорозі Т0202, 49 км., за межами м. Ямпіль Могилів-Подільського району, Вінницької області, під час керування автомобілем «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_3 , через порушення Правил дорожнього руху, а саме не подав сигналу світловим покажчиком повороту, а також на транспортному засобі не працювали задні стоп вогні, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, за що відносно ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу. Окрім того, ОСОБА_3 керував даним транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відповідно чого відносно останнього було складено адміністративні матеріали за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУПАП, які направлені до Ямпільського районного суду для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Неодноразові порушення ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху свідчать про умисне невиконання ним судових рішень про позбавлення права керування транспортними засобами, носять систематичний характер та посягають на суспільні відносини у сфері правосуддя.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, тобто умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, своїми показаннями підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, підтвердив місце, час та обставини вчинення кримінального правопорушення. В скоєному щиро розкаявся.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Досліджені та проаналізовані зібрані по справі докази, тобто фактичні дані, які містяться в показаннях обвинуваченого, їх об`єктивна оцінка з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, передбачених ст.368 КПК України, дають підставу суду вважати про обґрунтованість пред`явленого органами досудового розслідування обвинувачення ОСОБА_3 про умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Оцінюючи всі зібрані докази в їх сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 встановленою, а його дії кваліфікує за ч.1 ст.382 КК України, тобто, умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного.

До обставини, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

До обставини, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд ураховує:

- ступінь тяжкості вчиненого злочину злочин, передбачений ч.1 ст.382 КК України, згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином;

- особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, що підтверджується вимогою № від 09 червня 2025 року. На обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, що підтверджується листом КНП «Ямпільської територіальної лікарні» Ямпільської міської ради №01-4-328 від 13 червня 2025 року. Має зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_1 та за місцем проживання характеризується позитивно. Тому, із врахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд зазначає, що згідно з положеннями статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Ураховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, ураховуючи, що ОСОБА_3 вчинив нетяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є інвалідом ІІІ групи, має зареєстроване місце проживання, суд вважає, що перевиховання та виправлення ОСОБА_3 є можливе без ізоляції його від суспільства, а наведені обставини створюють підстави для звільнення ОСОБА_3 від покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, що передбачені ст.76 КК України.

Призначаючи ОСОБА_3 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав передбачених ст.ст.176,177 КПК України для його застосування - суд не вбачає.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373-374, 392-393, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу проголошення вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду, з урахуванням особливостей, передбачений ст.394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1