Справа № 357/6274/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому підготовчому судовому засіданні, угоду про визнання винуватості, яка укладена 30 квітня 2025 року між прокурором у кримінальному провадженні начальником Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000110, яке внесене до ЄРДР 05 квітня 2025 року, стосовно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, громадянин України, із середньою освітою, не працює, неодружений, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2025 року, за ч. 1 ст. 309 КК України, до пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, установив таке.

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

ОСОБА_4 обвинувачувався у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, за таких фактичних обставин.

Відповідно до Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року за № 2471-XII, громадяни набувають права власності на такі види майна, придбаного ними з відповідного дозволу, що надається: на холодну зброю та пневматичну зброю калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад100 метрів за секунду - органами внутрішніх справ за місцем проживання особам, які досягли 18-річного віку.

У відповідності до «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року за № 576 (з наступними змінами), до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини.

Згідно з Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справУкраїни від 21 серпня 1998 року за № 622 (з наступними змінами), завданнями органів поліції є запобігання порушенням порядку виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 мм та швидкістю польоту кулі понад 100 м за секунду (далі - пневматична зброя) і холодної зброї (арбалети, луки з зусиллям натягу тятиви більше ніж 20 кг, мисливські ножі тощо (далі - холодна зброя), пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (далі - пристрої), та патрони до них, основних частин зброї бойових припасів до зброї і охолощеної зброї, вибухових матеріалів і речовин, попередження випадків їх втрати, крадіжок, використання не за призначенням та з протиправною метою.

Однак, всупереч вказаним вимогам законодавства України ОСОБА_4 достовірно знаючи, що не має передбаченого законом дозволу на носіння холодної зброї, 04 квітня 2025 року, близько 11 год. по вул. Володимира Симиренка, м. Узин Білоцерківського району Київської області неподалік будинку№ 2 знайшов пакет в якому знаходився багнет-ніж.

Після цього, ОСОБА_4 , розуміючи, що вказаний предмет є холодною зброєю, всупереч встановленому Законом порядку, умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, забрав пакет з багнет-ножем та без передбаченого законом дозволу носив при собі.

04 квітня 2025 року близько 11 год. 40 хв. в парку «Слави» по вул. ВолодимираСимиренка, м. Узин Білоцерківського району Київської області, ОСОБА_4 зупинено працівниками поліції для перевірки, на предмет зберігання заборонених в обігу речей. Під час проведення поверхневої перевірки, в порядку ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_4 , дістав з пакету та поклав на бетонну площину поряд лавкою, багнет-ніж, колючо-ріжучої дії, виготовлений заводським способом з внесенням змін саморобним способом із застосуванням металообробного устаткування який є військовим багнет-ножем мод.1 7,62-ммавтомата Калашникова АКМ та АКМС (СРСР), який в подальшому було вилучено.

Зазначений багнет-ніж відноситься до холодної зброї, який ОСОБА_4 незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

Згідно з угодою про визнання винуватості, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч. 2 cт. 263 КК України.

Сторони погодились, що обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Сторони погодились, що обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні та щиро розкаювався.

Сторони узгодили ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки.

Сторони засвідчили, що усвідомлюють та погоджуються на те, що остаточне покарання ОСОБА_4 буде призначене за правилами, визначеними ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного або часткового приєднання до покарання, призначеного за наслідками затвердження цієї угоди, невідбутої частини покарання, призначеного ОСОБА_4 вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2025 року.

Сторони засвідчили, що їм відомі наслідки укладення угоди про визнання винуватості.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України є нетяжким злочином.

Отже, у кримінальному провадженні № 0000110, яке внесене до ЄРДР 05 квітня 2025 року, стосовно: ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, може бути укладена угода про визнання винуватості.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості містить усі необхідні відомості, які передбачені ст. 472 КПК України.

Суд переконався, що її укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок тощо та обвинуваченому роз`яснені наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 КПК України.

У судовому засіданні, ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість в обсязі пред`явленому йому обвинувачення, а також засвідчив, що він цілком розуміє що: має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд зазначає, що угода про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України та закону, адже дії ОСОБА_4 кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Погоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання відповідає вимогам Загальної та Особливої частин КК України, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини, які обтяжують покарання: вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану, дані про особу обвинуваченого, а саме: він раніше судимий; за місцем проживання характеризується негативно, був неодноразово помічений в порушенні громадського порядку та зловживанні спиртним напоями, спілкується з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя та особами сумнівної репутації; у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості відповідає інтересам суспільства, які полягають в забезпеченні швидшого судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що її умови не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 виконав взяті на себе зобов`язання, а саме повністю визнав свою винуватість.

Фактичних обставин, які свідчать про відсутність підстав для визнання винуватості, судом не установлено.

Отже, суд вважає, що наявні умови для її затвердження.

Відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України, ??у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Отже, суд призначає узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки.

Водночас, злочин за цим вироком, ОСОБА_4 вчинив після постановлення стосовно нього вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2025 року, яким йому призначене покарання за ч. 1 ст. 309 КК України, у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Отож, суд визначає остаточне покарання, шляхом часткового приєднання до покарання призначеного цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2025 року, у виді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Одночасно, суд покладає на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

У ході судового розгляду установлено, що постановою від 25 квітня 2025 року визнаний речовим доказом: багнет-ніж.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Вказане питання вирішується судом за правилами частини дев`ятої статті 100 КПК України, а саме: (1) гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю); (2) гроші, цінності та інше майно, які призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, конфіскуються; (3) майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується; (4) майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання; (5) гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; (6) гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, конфіскуються; (6-1) майно (грошові кошти або інше майно, а також доходи від них) засудженого за вчинення корупційного злочину, легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, його пов`язаної особи конфіскується, якщо в суді не підтверджено законність підстав набуття прав на таке майно. (7) документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Отже, суд вважає за необхідне багнет-ніж знищити.

У ході судового розгляду з`ясовано, що згідно з довідкою, витрати пов`язані з висновком експерта від 18 квітня 2025 року № СЕ-19/111-25/23131-ХЗ становлять 2674 гривні 20 копійок.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Отож, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 2674 гривні 20 копійок.

Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу суд не бачить.

Керуючись ст. 100, 124, 174, 368, 374, 392, 395, 475, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 30 квітня 2025 року між прокурором у кримінальному провадженні начальником Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання, передбачене санкцією вказаної норми, у виді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднати до призначеного цим вироком покарання, невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2025 року та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

На підставі ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 , протягом строку пробаційного нагляду, виконувати такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк пробаційного нагляду обчислювати з дня проголошення вироку 03 червня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Речові докази: багнет-ніж, який знаходиться в камері схову речових доказів ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України вручити учасникам судового провадження копію повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_6

Київської області