Справа № 758/7219/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача відділу дізнання Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 від 19 листопада 2024 року про закриття кримінального провадження №0001466, внесеного до ЄРДР 25.11.2023 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Подільського районного суду міста Києва з скаргою на постанову дізнавача відділу дізнання Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 від 19 листопада 2024 року про закриття кримінального провадження №0001466, внесеного до ЄРДР 25.11.2023 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

В обгрунтування скарги вказує, що постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, під час досудового розслідування уповноваженими особами порушено порядок збирання доказів та надання їм оцінки, допущено неповноту досудового розслідування, оскільки не встановлено місцезнаходження ОСОБА_6 та не допитано її, не встановлено свідків, показання яких є важливими у кримінальному провадженні, не проведено усіх необхідних слідчих дій. Вважає, що винесення такої постанови свідчить про неповноту проведеного досудового розслідування та вказує на невідповідність проведеного досудового розслідування завданням кримінального провадження його дієвості, а тому постанову дізнавача просить скасувати.

Представник скаржника подав заяву, в якій просив подану скаргу у повному обсязі задовольнити та здійснити судовий розгляд у його відсутності.

Уповноважена особа Подільського УП ГУ НП в м. Києві, будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилась, що в силу положень ч. 3 ст. 306 КПК, не перешкоджає розгляду скарги за її відсутності.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та долучені до матеріали, заслухавши скаржницю та її адвоката, дійшов наступного висновку.

Так, у відповідності до вимог передбачених ч. 1 ст. 303, ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення слідчого про закриття кримінального провадження можуть бути оскарженні заявником протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий, дізнавач зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Слідчим суддею встановлено, що відділом дізнання Подільського УП ГУНП в м. Києві здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження№0001466, внесеного до ЄРДР 25.11.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

19 листопада 2024 року постановою дізнавача відділу дізнання Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження №0001466, внесеного до ЄРДР 25.11.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

В обґрунтовання закриття кримінального провадження, дізнавач вказала, що органом досудового розслідування не встановлено наявності складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, не встановлено місцезнаходження ОСОБА_6 , не встановлено жодних свідків, що є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

За результатами дослідження у судовому засіданні матеріалів, долучених до скаржником, слідчим суддею встановлено, що оскаржувана постанова від 19.11.2024 не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, оскільки дізнавачем під час прийняття відповідного процесуального рішення, не надано належної оцінки зібраним під час досудового розслідування доказам, зокрема, не перевірено та не надано оцінки доводам потерпілого, викладеним в заяві, які мають значення для встановлення істини у справі, не встановлено місцезнаходження ОСОБА_6 , та не допитано її, не допитано свідків.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що постанова від 19.11.2024 про закриття кримінального провадження ґрунтується на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, а висновок щодо закриття кримінального провадження не відповідає завданням та засадам кримінального провадження, передбаченим ст. 2, 9 КПК України, а також практиці Європейського суду з прав людини стосовно необхідності проведення ефективного розслідування.

За таких обставин, скарга Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а постанова про закриття кримінального провадження - скасуванню.

Керуючись ст. 9, 283, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача відділу дізнання Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 від 19 листопада 2024 року про закриття кримінального провадження №0001466, внесеного до ЄРДР 25.11.2023 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,- задовольнити.

Постанову дізнавача відділу дізнання Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 від 19.11.2024 про закриття кримінального провадження №0001466, внесеного до ЄРДР 25.11.2023 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0001466, внесеного до ЄРДР 25.11.2023 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України - повернути до відділу дізнання Подільського УП ГУНП в м. Києві для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_7