УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000952, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.07.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, 28.07.2025 до чергової частини Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеські області надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , про те, що невстановлена особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 20:30 27.07.2025, до 08:30 28.07.2025 незаконно заволоділа його транспортним засобом автомобілем марки «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 1994 року випуску, який був припаркований біля під`їзду за вказаною адресою.

28.07.2025 проводився огляд за адресою м. Одеса, вул. Умова 73, гараж №9, де учасником огляду був власник гаражу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Під час огляду було виявлено та в подальшому вилучено: автомобілем марки «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 1994 року випуску.

Після чого 28.07.2025 року слідчим винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

Слідча в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву в якій клопотання підтримала та просила розглянути у її відсутності.

Особа щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту ОСОБА_5 надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти накладення арешту в частині заборони відчуження.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є предметом злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження майна.

Відповідно до матеріалів клопотання, постановою слідчого від 28.07.2025 року вищевказане майно визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту в частині заборони права відчуження зазначеного в клопотанні майна, підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000952, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.07.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 1994 року випуску, шляхом позбавлення права на відчуження зазначеного майна.

Виконання ухвали покласти на слідчого Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1