Справа № 362/2417/25
Провадження № 1-кп/362/491/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Васильків Київської області клопотання потерпілої про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000451, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Краматорськ Донецької області, громадянин України, має середню освіту, непрацюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу статті 89 Кримінального кодексу України (далі КК України) раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження відповідно до вимог частини першої статті 32 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) підсудне Васильківському міськрайонному суду Київської області.

З обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, за таких обставин.

20 лютого 2025 року, близько 11 години 10 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки "OРЕL" моделі "VЕCTRA", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по проспекту Київський Шлях в місті Васильків Обухівського району Київської області зі сторони міста Київ до центру міста Васильків, в порушення вимог підпункту "б" пункту 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі Правила дорожнього руху), згідно з якими для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, змінив напрямок руху ліворуч, пересік суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив вимоги пункту 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху, відповідно до якого горизонтальна розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорозі; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей, виїхав на смугу зустрічного руху та в подальшому в порушення вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху, що зобов`язує водія під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу, не впорався із керуванням автомобіля, що призвело до виїзду за межі проїзної частини дороги, а саме на ліве узбіччя по напрямку його руху, де допустив наїзд на перешкоду у вигляді металевої конструкції зупинки громадського транспорту "Хитряк", що по проспекту Київський Шлях, 12-А, в місті Васильків, після чого автомобіль в некерованому стані відкинуло на автомобіль марки "Volkswagen" моделі "Crafter", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебував у нерухомому стані в заїзному кармані вказаної зупинки громадського транспорту.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля марки "OPEL" моделі "VЕCTRA", реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесне ушкодження у вигляді уламкового перелому правої плечової кістки зі зміщенням уламків. Виявлене тілесне ушкодження за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу.

Грубе порушення водієм ОСОБА_5 вимог підпункту "б" пункту 2.3, пункту 12.1 та пункту 1.1 (вузька суцільна лінія) розділу 34 "Дорожня розмітка" Правил дорожнього руху перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесного ушкодження, а тому дії обвинуваченого кваліфіковано за частиною першою статті 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла звернулась до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України у зв`язку з тим, що вони з обвинуваченим примирились, та просила закрити кримінальне провадження. Своє клопотання обґрунтувала тим, що обвинувачений в скоєному щиро розкаявся, з нею (потерпілою) примирився, відшкодував завдану шкоду, ніяких претензій до обвинуваченого, ні матеріального, ні морального характеру, вона не має.

За правилами частини четвертої статті 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав клопотання, заявлене потерпілою, погодився із звільненням від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України у зв`язку з його примиренням з потерпілою, просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні обвинуваченому було роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, яка не належить до числа реабілітуючих, і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, на що обвинувачений ОСОБА_5 повідомив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, проти звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючої підстави він не заперечує, та надав згоду на закриття кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання потерпілої, не вбачав перешкод у його задоволенні, оскільки наявні всі підстави, передбачені статтею 46 КК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_5 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, в силу статті 89 КК України вважається раніше не судимим, примирився з потерпілою, відшкодував останній завдану шкоду, претензій матеріального та морального характеру вона до нього не має. Також просив долучити до матеріалів справи документи, що характеризують особу обвинуваченого, підтверджують наявність речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши наявність підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, дійшов такого.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5 8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Так, пунктом 1 частини другої статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною першою статті 285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом статті 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Приписами статті 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 286 КК України, відповідно до статей 12, 25 КК України є нетяжким злочином з необережною формою вини, не належить до числа корупційних чи пов`язаних з корупцією кримінальних правопорушень згідно з приміткою до статті 45 КК України.

Виходячи зі змісту пред`явленого обвинувачення, а також матеріалів, наданих прокурором в судовому засіданні, ОСОБА_5 під час керування транспортним засобом не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд також бере до уваги усталену правову позицію Верховного Суду щодо можливості застосування положень статті 46 КК України до особи, судимість якої погашена, а саме:

під вчиненням злочину вперше у статті 46 КК України розуміється те, що особа раніше не вчиняла будь-якого діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, а також і у випадку, якщо злочин фактично був вчинений нею хоча і не вперше, але на день його вчинення: 1) особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими КК України; 2) особа хоча і була засуджена за попередньо вчинений злочин, однак судимість була погашена або знята; 3) особа не підлягає кримінальній відповідальності, оскільки злочинність раніше вчиненого діяння скасована новим кримінальним законом (постанови Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 455/1490/17, від 20.05.2021 у справі № 761/12266/19);

судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), і встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Припинення судимості анулює всі кримінально-правові й загальноправові наслідки засудження і призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості під час вирішення будь-яких питань, у тому числі під час надання характеристики особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості (постанови Верховного Суду від 20.04.2023 у справі № 206/1127/21, від 12.03.2025 у справі № 595/1754/23).

Ураховуючи відомості довідки від 25.03.2025 № 73-21032025/32016 щодо судимості ОСОБА_5 , з огляду на зазначену правову позицію Верховного Суду, суд приходить до висновку, що обвинувачений в розумінні статті 46 КК України є особою, яка вчинила необережний нетяжкий злочин уперше.

На підставі усних пояснень обвинуваченого та потерпілої, судом встановлено, що обвинувачений та потерпіла досягли примирення між собою, заподіяна потерпілій шкода обвинуваченим відшкодована, претензій до обвинуваченого потерпіла не має та бажає, щоб суд звільнив його від кримінальної відповідальності та закрив кримінальне провадження.

З огляду на зазначене та ураховуючи наявність у кримінальному провадженні підстав, передбачених статтею 46 КК України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання потерпілої про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного із потерпілим.

Згідно з частиною третьою статті 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин обвинувачений ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

При вирішенні питання процесуальних витрат відповідно до положень статті 124 КПК України суд враховує правову позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 29.09.2021 (справа №342/1560/20, провадження №51-2331км17), де зазначено, що процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, у разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, покладаються на особу, яка обвинувачується у вчинені злочину.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити у порядку статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 12, 25, 44, 46, 88-90 КК України, статтями 100, 124, 126, 284-286, 288, 369-372, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання потерпілої задовольнити.

2. Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 286 КК України, на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням винного із потерпілим.

3. Закрити кримінальне провадження № 0000451, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України.

4. Стягнути зі ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні в розмірі 7163 (сім тисяч сто шістдесят три) гривні 10 копійок.

5. Речові докази у кримінальному провадженні:

- транспортний засіб автомобіль марки "OPEL", модель "VECTRA", реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить на праві власності ОСОБА_4 , та який зберігається на території майданчика тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Фастівський район, село Борисів, провулок Боженка, 23, після набрання ухвалою законної сили повернути власнику;

- транспортний засіб автомобіль марки "Volkswagen", модель "Crafter", реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_5 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 належить на праві власності ОСОБА_6 , та який зберігається на території майданчика тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Фастівський район, село Борисів, провулок Боженка, 23, після набрання ухвалою законної сили повернути власнику;

- медичну документацію потерпілої ОСОБА_4 : виписку із медичної карти стаціонарного хворого № 2164 з комунального некомерційного підприємства Васильківської міської ради "Васильківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування", що була повернута потерпілій, залишити в її розпорядженні.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1