Справа №587/1537/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/750/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА

Іменем України

03 липня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 587/1537/23 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 28.02.2025 про розстрочку виконання вироку суду,

учасників судового провадження:

законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_9 просить змінити ухвалу суду, розстрочивши виконання вироку в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_7 30 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди протягом 12 місяців рівними частинами 2500 грн щомісячно до 12 числа кожного місяця, оскільки він є пенсіонером і отримує пенсію в розмірі 3818 грн, а також має витрати на своє лікування та лікування дружини.

18.02.2025 до Сумського районного суду Сумської області звернувся засуджений ОСОБА_8 із заявою, в якій просив розстрочити виконання вироку Сумського районного суду від 12.09.2024 в частині цивільного позову терміном на 1 рік у зв`язку з неможливістю його виконання через скрутне матеріальне становище.

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 28.02.2025 заяву ОСОБА_8 задоволено частково та розстрочено виконання вироку Сумського районного суду Сумської області від 12.09.2024 в частині стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 30 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди протягом 6 місяців рівними платіжками в розмірі 5 000 грн щомісячно до 12 числа кожного місяця. Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що заявником доведено належними та допустимими доказами факт існування конкретних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення, з якими чинне законодавство пов`язує можливість такої відстрочки, тому вважав за можливе розстрочити виконання вироку на 6 місяців.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи засудженого ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляційну скаргу частково і просив визначити йому щомісячний платіж в розмірі 500 грн, розстрочивши виконання вироку суду в частині цивільного позову, доводи законного представника потерпілого ОСОБА_7 про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Зокрема, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 1-2 ст. 1 КПК), а завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 1 і 6 ст. 22 КПК). При цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК (ч. 1 ст. 26 КПК).

Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого (ч. 1 ст. 128 КПК), а суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч. 1 ст. 129 КПК).

Вироком Сумського районного суду Сумської області від 12.09.2024 ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК, і йому призначене покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік та покладені процесуальні обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК. Одночасно з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 стягнуто 30 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 12.02.2025 вказаний вирок Сумського районного суду від 12.09.2024 залишений без змін, внаслідок чого він набрав законної сили та був звернутий до виконання у встановлений КПК спосіб.

Як було установлено під час апеляційного розгляду законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 отримала в суді першої інстанції виконавчий документ, який надала для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, що не заперечував і засуджений ОСОБА_8 .

Відповідно ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, 50%; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, 20%.

З огляду на викладене, з розміру пенсії засудженого ОСОБА_8 може бути відрахована сума на виконання вироку суду не більш ніж 20% щомісяця, що є суттєво меншим розміром як суми, визначеної оскаржуваним рішенням суду першої інстанції (5 000 грн.), так і згідно первинних вимог клопотання та апеляційної скарги ОСОБА_8 (2 500 грн.).

Вказані положення закону не були ураховані судом першої інстанції, тому оскаржувану ухвалу не можна вважати законною, обґрунтованою та належним чином умотивованою, внаслідок чого це судове рішення підлягає скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а апеляційна скарга в цій частині заслуговує на увагу і підлягає задоволенню, оскільки підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК), а істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження (ч. 1 ст. 412 КПК).

Разом з тим, будь-яких доказів щодо необхідності розстрочення виплати моральної шкоди у розмірі, який є меншим, ніж 20% розміру отримуваної пенсії, засуджений ОСОБА_8 суду апеляційної інстанції не надав, тому його доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не грунтуються на вимогах закону.

Після скасування ухвали суду першої інстанції, враховуючи положення ч. 3 ст. 407 КПК, колегія суддів вважає за необхідне ухвалити своє рішення, яким відмовити засудженому у задоволенні його заяви про розстрочення виконання вироку суду.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 28.02.2025 відносно ОСОБА_10 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу.

Відмовити засудженому ОСОБА_11 у задоволенні його заяви про розстрочення виконання судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному суді не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4