Провадження № 1-кс/127/9165/25
У Х В А Л А

Іменем України

18 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000057 від 14.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 190 КК України, в ході здійснення якого виникла необхідність в накладенні арешту на майно вилучене 16.07.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з усіма прибудовами, в криниці, сараї, убиральні, літній кухні, літньому душі, терасі, погребі, що знаходяться за даною адресою.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Власник майна в судове засідання також не з`явився.

Відповідно до частини першої статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

До заходів забезпечення кримінального провадження віднесено накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК).

Згідно з частиною третьою статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК)

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000057 від 14.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 11.02.2023 до органу досудового розслідування надійшла письмова заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , про те, що 11.02.2023 невстановлена особа зателефонувала йому на мобільний номер НОМЕР_1 та шляхом обману й зловживання довірою, використовуючи незаконні операції з електронно-обчислювальною технікою, заволоділа грошовими коштами у сумі 118 580 гривень, що належали йому та зберігалися на банківській картці АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 .

Крім того, 15.03.2023 аналогічним шахрайським способом невстановлена особа заволоділа грошовими коштами, які належали ОСОБА_7 , шляхом несанкціонованих операцій з його двома картками АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , на загальну суму 804 750,74 гривень, що спричинило потерпілому матеріальну шкоду. Вказані кошти були перераховані на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У ході слідчих дій встановлено, що кошти з рахунку ОСОБА_6 були переведені п`ятьма транзакціями 11.02.2023 в період часу з 16:41 до 16:30 (часи розташовано в зворотній послідовності варто уточнити) на картковий рахунок АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_5 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У подальшому кошти з вищевказаного рахунку були переказані, зокрема, на рахунок АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Встановлено, що грошові кошти, здобуті злочинним шляхом, були зняті:

-11.02.2023 о 16:43 у банкоматі АТ «Укрсиббанк» (АТМ А0309217), м. Вінниця, вул. Замостянська, 25;

-13.02.2023 в період з 17:49 до 17:52 у банкоматі АТМ 8500;

-13.02.2023 в період з 17:43 до 17:46 у банкоматі АТМ 9545.

У ході досудового розслідування допитано ОСОБА_5 , який повідомив, що наприкінці 2022 року до нього звернувся ОСОБА_9 та запропонував заробіток, що полягав у наданні йому банківських карток, відкритих на ім`я ОСОБА_10 в АТ «УніверсалБанк» та АТ КБ «ПриватБанк», разом з відповідними ПІН-кодами та доступами до мобільних додатків. ОСОБА_11 пояснив, що картки будуть використовуватись для операцій, пов`язаних із онлайн-казино, через які нібито проходитимуть великі суми коштів

За словами ОСОБА_10 , ОСОБА_9 через мобільний додаток банку самостійно здійснював перекази коштів з його рахунку на власну банківську картку та на рахунок ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . У подальшому ОСОБА_11 та ОСОБА_13 особисто приїжджали до ОСОБА_14 , де біля місцевого магазину передавали йому готівку по 1000 гривень «за роботу».

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 червня 2025 року по справі №127/19133/25 надано дозвіл слідчому слідчого відділення Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанту поліції ОСОБА_3 та слідчим, які діють у складі групи слідчих у кримінальному провадженні №0000057 від 14.02.2023, на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з усіма прибудовами, в криниці, сараї, убиральні, літній кухні, літньому душі, терасі, погребі, що знаходяться за даною адресою, з метою відшукання та вилучення: банківських карток відкритих на ім`я ОСОБА_5 , або інших осіб, які можуть бути причетні до вчинення вище вказаного правопорушення та аналогічних кримінальних правопорушень, які належать та перебувають у користуванні ОСОБА_5 , та на які здійснювались зарахування грошових коштів отриманих злочинним шляхом, сім-карт абонентських номерів телефону: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , інших сім-карт, мобільних терміналів, електронно-обчислювальної техніки (комп`ютерів, ноутбуків, планшетів, смартфонів, флеш накопичувачів та інших носіїв електронних документів), належних та які перебувають у користуванні ОСОБА_5 , за допомогою яких здійснюється вхід до систем онлайн-банкінгу та за допомогою яких здійснювалося формування незаконних банківських операцій по перерахунку грошових коштів, USB-флеш-накопичувачів, належних ОСОБА_5 , на яких можуть зберігатися ключі доступу до системи формування банківських операцій, документів, квитанцій, іншої інформації з банківських установ в яких можуть міститись відомості, які б підтверджували транзакції, які відбувались з боку введених в оману громадян на банківські рахунки ОСОБА_5 , блокнотів та інших паперових записів на яких зберігається інформація, яка має суттєве значення для перспективи подальшого розслідування кримінального провадження.

В подальшому, 16.07.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з усіма прибудовами, в криниці, сараї, убиральні, літній кухні, літньому душі, терасі, погребі, що знаходяться за даною адресою, в ході якого виявлено та вилучено:

-банківську карту № НОМЕР_9 , емітовану в АТ «Універсал Банк»», яку поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» CRI 1005742;

-мобільний телефон марки «Redmi», з сім-картою оператора мобільного зв`язку ТОВ «Водафон», IMEI: 1: НОМЕР_10 , IMEI: 2: НОМЕР_11 , який поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» RIC 2273701.

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000057 від 14.02.2023 та іншими документами доданими на обґрунтування клопотання.

Постановою слідчого від 16.07.2025 вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час огляду місця події є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 16.07.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з усіма прибудовами, в криниці, сараї, убиральні, літній кухні, літньому душі, терасі, погребі, що знаходяться за даною адресою, а саме на:

-банківську карту № НОМЕР_9 , емітовану в АТ «Універсал Банк»», яку поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» CRI 1005742;

-мобільний телефон марки «Redmi», з сім-картою оператора мобільного зв`язку ТОВ «Водафон», IMEI: 1: НОМЕР_10 , IMEI: 2: НОМЕР_11 , який поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» RIC 2273701.

Виконання та контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя