Провадження № 1 КП-932-641-25
Справа №932/4635/25
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

05 червня 2025 року Шевченківський районний суд

міста Дніпра

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Дніпро угоду про визнання винуватості від 31.05.2025, укладену між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с.Любомирівка, Березнегувацького району, Миколаївської області, громадянином України, який має неповну середню освіту, не одружений, військовослужбовець військової служби за призивом під час мобілізації на особливий період, стрілець-снайпер 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0013742 від 10.04.2025, -

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що на всій території України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який продовжено, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, який проходив військову службу на посаді стрільця-снайпера 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 8 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.6, 11, 16, 28, 29,30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, 10 квітня 2025 року, приблизно о 09 год. 03 хв., перебуваючи у пункті тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , відкрито відмовився виконувати бойовий наказ командира 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону капітана ОСОБА_7 №20 КСП Костянтинівка від 10.04.2025, на підставі бойового розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону майора ОСОБА_8 №327 КСП Костянтинівка від 10.04.2025, доведений заступником командира НОМЕР_2 механізованого батальйону майором ОСОБА_9 , щодо необхідності, о 09 год. 00 хв., 10 квітня 2025 року, для утримання району оборони, підкріплення позиції відділення для постійного інженерного обладнання позицій, постійно бути в готовності до відбиття атаки противника та здійснення контратаки у разі необхідності для забезпечення стійкої оборони та виконання бойових завдань вибути на автотранспорті LAND ROVER SNETCH N?5 197 E5 до 11 год. 30 хв. 10 квітня 2025 року на точку збору та евакуації «ЧОРНОБИЛЬ» біля населеного пункту Північне Донецької області, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, які виразились у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненої в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч.4 ст.402 КК України.

31 травня 2025 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 , була укладена угода про визнання винуватості, згідно з якою обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. В угоді сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.4 ст.402 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, а саме призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.402 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст.62 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки замінити на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на 2 (два) роки.

Вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, які просили суд затвердити укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості, дослідивши надані суду матеріали кримінального провадження, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 30.05.2025 з наступних підстав.

Згідно ст.469 КПК України угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, та внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як встановлено в суді, ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення віднесеного до категорії тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним інтересам, та його дії органами досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.4 ст.402 КК України, як такі, що виразились у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненої в умовах воєнного стану.

ОСОБА_5 , як в ході досудового розслідування так і в суді свою вину в скоєні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив обставини його вчинення викладені в обвинувальному акті.

Обставини вчинення злочину об`єктивно підтверджуються дослідженими судом доказами кримінального провадження:

-витягом з бойового наказу N? 20 від 10.04.2025, відповідно якого солдат ОСОБА_5 отримав бойовий наказ командира 8 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону капітана ОСОБА_7 ;

-витягом з бойового розпорядження N? 327 від 10.04.2025 командира НОМЕР_2 механізованого батальйону майора ОСОБА_8 , згідно якого солдату ОСОБА_5 було доведено щодо необхідності утримання району оборони;

-доповіддю з військової частини НОМЕР_1 про відкриту відмову солдатом ОСОБА_5 від виконання наказу від 10.04.2025;

-витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 N? 89 від 28.03.2025 про призначення солдата ОСОБА_5 на посаду стрільця-снайпера 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 8 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Зазначена угода про визнання винуватості укладена та підписана сторонами добровільно, без насильства та примусу. Форма, зміст та порядок укладення зазначеної угоди відповідають вимогам ст.ст.469, 471, 473 КПК України.

Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст.ст.62, 65, 69 КК України, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_5 , є військовослужбовцем, вперше притягується до кримінальної відповідальності, особою, яка на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем служби, в скоєному кримінальному правопорушенні щиро розкаюється, активно сприяв розкриттю злочину, надаючи органам досудового розслідування допомогу у з`ясуванні дійсних обставин справи, які не були відомі правоохоронним органам, своєю поведінкою, як під час досудового розслідування, так і в суді, демонстрував бажання виправити свої помилки та залагодити провину шляхом готовністю нести покарання.

Укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання ОСОБА_5 взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено, таким чином підстави для відмови в затвердженні зазначеної угоди, встановлені ст.474 КПК України, відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити, укладену 31 травня 2025 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, та призначити йому покарання, узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості від 31 травня 2025 року, на підставі ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.62 КК України замінити основне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 2 роки на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 роки.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з 05.06.2025, зарахувавши у строк покарання період перебування під вартою з 10.04.2025 по 05.06.2025.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

На вирок суду з підстав, передбачених ст.394 КПК України, може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Шевченківський районний суд міста Дніпра, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

У випадку невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя

Шевченківського районного суду ОСОБА_1

міста Дніпра