Дата документу 31.07.2025 Справа № 334/4814/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/692/25Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №334/4814/25
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

31 липня 2025 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_1 під час перевірки апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 18 червня 2025 року на предмет її відповідності вимогам ст.396 КПК України,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 18 червня 2025 року подано апеляційну скаргу.

Проте апеляційне провадження за вказаною скаргою не може бути відкрито, оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Так, реалізація права на апеляційне оскарження ухвали суду здійснюється в передбаченому КПК України порядку з дотриманням вимог щодо змісту апеляційної скарги та передбачуваності у КПК України можливості її оскаржувати.

Вимоги до змісту апеляційної скарги встановлені ст.396 КПК України. Зокрема, в апеляційній скарзі зазначаються: 1) найменування суду апеляційної інстанції; 2) прізвище, ім`я та по батькові (найменування), місце проживання (перебування) особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив; 4) вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтованість із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; 5) клопотання особи, яка подає скаргу, про дослідження доказів; 6) перелік матеріалів, які додаються.

Посилаючись на незаконність судового рішення, особа, яка подає апеляційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для його зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.

Так, коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й надати доводи тому, як воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі. Для цього сторона має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення.

Прохальна частина апеляційної скарги має узгоджуватися з положеннями ст.407 КПК, оскільки нечітке, суперечливе чи таке, що не відповідає наведеним вимогам, прохання скаржника унеможливлює прийняття судом апеляційної інстанції відповідного рішення згідно вимог закону.

Проте подана ОСОБА_2 апеляційна скарга не містить обґрунтування незаконності чи необґрунтованості оскаржуваного ним судового рішення.

ОСОБА_2 просить «скасувати ухвалу та зобов`язати відкрити провадження», що в свою чергу не узгоджується із передбаченими КПК України повноваженнями апеляційного суду.

Відсутність в апеляційній скарзі назви оскаржуваної ухвали, її суті і змісту, обґрунтування незаконності чи необґрунтованості ухвали Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 18 червня 2025 року позбавляє можливості апеляційний суд вирішити питання про можливість її апеляційного оскарження і прийняття апеляційної скарги до свого провадження та призначити її до розгляду.

Більш того, перевіркою змісту даних Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що 18 червня 2025 року Дніпровським районним судом м.Запоріжжя рішення за скаргою ОСОБА_2 не ухвалювались. За скаргою ОСОБА_2 ухвалювалось рішення лише слідчим суддею даного суду, що не є тотожним, оскільки строки і предмети оскарження рішень суду і слідчого судді є різними.

Наявність цих недоліків, зважаючи на те, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття апеляційного провадження за скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 18 червня 2025 року.

Крім того із тексту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_2 використав висловлювання на адресу судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя, які є образливими, із метою дискредитувати та принизити її авторитет, що свідчить про очевидну неповагу до честі, гідності судді з боку автора документа.

Такі дії суперечать основним засадам і завданням судочинства та можуть бути визнані судом як зловживання процесуальними правами.

Аналогічної позиції дотримується у своїх постановах Велика Палата Верховного Суду, відповідно до яких учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу. Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах із процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників (постанови від 13 березня 2019 року у справі №199/6713/14-ц, провадження №14-92 цс 19, від 14 березня 2019 року у справі №9901/34/19, провадження №11-82заі19, від 07 листопада 2019 року у справі №9901/324/19, провадження №11-632заі19).

Крім того, ОСОБА_2 в якості додатку до апеляційної скарги долучено копію ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 18 червня 2025 року, яка була отримана ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» 23 червня 2025 року для вручення ОСОБА_2 , що підтверджується наявним на копії ухвали вхідним штампом слідчого ізолятора.

Разом з тим, апеляційна скарга ОСОБА_2 подана лише 20 липня 2025 року, в якій останній зазначив, що якщо термін оскарження сплив, просить його поновити. Проте в обґрунтування свого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 взагалі не навів жодного доводу і не зазначив будь-яких причин пропуску ним вказаного строку.

Норми КПК України унеможливлюють залишення без руху для усунення недоліків подану у порядку ст.422 КПК України апеляційну скаргу без додержання передбачених ст.396 КПК України вимог. Положення ч.ч.1, 2, п.1 ч.3 ст.399 КПК України не можуть бути застосовані до таких апеляційних скарг.

Водночас викладене не виключає можливості повернення таких апеляційних скарг із передбачених п.п.2, 3, 4 ч.3 ст.399 КПК України підстав.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 вересня 2022 року (справа №521/12324/18, провадження №51-5817кмо21) та від 18 листопада 2019 року (справа №686/24639/17, провадження №51-5496кмо18).

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи вищевикладені обставини, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає поверненню як така, що не відповідає вимогам ст.396 КПК України.

Згідно з ч.7 ст.399 КПК України, повернення апеляційної скарги не позбавляє ОСОБА_2 права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження, а у разі пропуску такого строку, то із подачею відповідного клопотання про його поновлення.

Керуючись ст.ст.398, 399 КПК України суд

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 18 червня 2025 року повернути апелянту.

Копію ухвали разом із апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1