УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000073, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 травня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

29 травня 2025 року (здано на пошту 27 травня 2025 року) на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000073, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 травня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, яке тимчасово вилучене 26 травня 2025 року під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , затриманого в порядку ст. 208 КПК України, за адресою: м. Київ, просп. Берестейський, 84-Б, а саме на:

- мобільний телефон марки «Nokia», s/n 1: НОМЕР_1 , s/n 2: НОМЕР_2 , з сім-картою НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy note 10 lite», ІМЕІ: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 з чохлом сірого кольору з сім-картою НОМЕР_6 .

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що слідчим відділом Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000073, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 травня 2025 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України.

26 травня 2025 року під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , затриманого в порядку ст. 208 КПК України, за адресою: м. Київ. просп. Берестейський, 84-Б, виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Nokia», s/n 1: НОМЕР_1 , s/n 2: НОМЕР_2 , з сім-картою НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy note 10 lite», ІМЕІ: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 з чохлом сірого кольору з сім-картою НОМЕР_6 .

27 травня 2025 року поставою старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , вказане тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000073 від 15 травня 2025 року.

27 травня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні такого обмежувального заходу як арешт вищевказаного майна, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Розгляд клопотання слідчий ОСОБА_3 просив здійснювати у його відсутність. Клопотання підтримав з підстав наведених у ньому та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду з заявою про проведення судового розгляду у його відсутність, що у відповідності до ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. При вирішенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна поклався на розсуд суду.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення частини другої, третьої статті 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за ознаками вчинення якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000073 від 15 травня 2025 року, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучене 26 травня 2025 року під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , затриманого в порядку ст. 208 КПК України, за адресою: м. Київ. просп. Берестейський, 84-Б, а саме на: мобільний телефон марки «Nokia», s/n 1: НОМЕР_1 , s/n 2: НОМЕР_2 , з сім-картою НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy note 10 lite», ІМЕІ: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 з чохлом сірого кольору з сім-картою НОМЕР_6 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000073, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 травня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучене 26 травня 2025 року під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , затриманого в порядку ст. 208 КПК України, за адресою: м. Київ. просп. Берестейський, 84-Б, а саме на:

- мобільний телефон марки «Nokia», s/n 1: НОМЕР_1 , s/n 2: НОМЕР_2 , з сім-картою НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy note 10 lite», ІМЕІ: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 з чохлом сірого кольору з сім-картою НОМЕР_6 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1