Справа № 517/370/25
Провадження № 1-кп/517/31/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року с-ще Захарівка

Захарівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Захарівка кримінальне провадження, внесене 06 жовтня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000691 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорна Красноокнянського району Одеської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.246 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Фрунзівка Одеської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.246 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 05.10.2024 в період часу з 12 год 00 хв до 15 год 00 хв, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , діючи умисно, на мототракторі з причепом та гужовій підводі, а саме: ОСОБА_4 на мототракторі марки «KENTAVR 160 В», синього кольору, шасі № НОМЕР_1 , без реєстраційного номеру (документи відсутні) та ОСОБА_5 на гужовій підводі, де у захисному лінійному лісовому насадженні (польова лісосмуга), за координатами 47.208342, 29.599263 в 3,2 км на південному сході від с. Павлівка Роздільнянського району Одеської області (адміністративна територія Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області), всупереч установленому порядку заготівлі лісової деревини, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без спеціального дозволу на використання лісових ресурсів (лісорубний квиток або лісовий квиток), в порушення вимог ст.ст. 4, 8, 69 Лісового кодексу України та порядку спеціального використання лісових ресурсів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України «Про врегулювання питань щодо використання лісових ресурсів» від 23.05.2007 за №761, самовільно, для власної потреби маючи на меті здійснити незаконну порубку лісових насаджень, за допомогою заздалегідь приготованого знаряддя правопорушення - бензинової пилки, чорно-помаранчевого кольору, марки «STІНL МS180», б/в, яка належить ОСОБА_4 , здійснили незаконну порубку сироростучих дерев у корі породи «Акація Біла» діаметром на пні 41 см та 48 см відокремивши стовбури дерев від коріння, які в подальшому планували використати для власних потреб.

Після чого, о 15 год 08 хв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виявлено на дорозі неподалік місця незаконної порубки, де працівниками поліції, вилучено знаряддя вчинення злочину та незаконно добуту деревину.

Своїми незаконними діями ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , заподіяли істотну шкоду державним інтересам Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області на загальну суму 34018 грн 43 коп, що у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та, як вбачається з примітки до ст. 246 КК України, є істотною шкодою.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав, розкаявся та суду пояснив, що згоден з викладеними в обвинуваченні фактами. Підтвердив фактичні обставини справи, не оспорював часу, місця та способу вчинення ним кримінального правопорушення. По суті обвинувачення ОСОБА_4 пояснив, що він 05.10.2024 разом з ОСОБА_5 , взявши бензинову пилку, на мототракторі та гужових підводах поїхали для здійснення порубки деревини для власних потреб. Неподалік с. Павлівка Роздільнянського району Одеської області, в лісовому насадженні за допомогою бензинової пилки, здійснили незаконну вирубку дерев породи «Акація біла». У подальшому погрузили порізані дерева на мототрактор та гужові підводи та під час руху по дорозі їх помітили працівники поліції. У вчиненому щиро розкаюється, висновки для себе зробив та просить його суворо не карати. Цивільний позов визнав повністю та запевнив суд, що в найближчий час відшкодує завданні збитки.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні у повному обсязі, надав аналогічні показання, які наданні ОСОБА_9 , підтвердивши скоєння ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 246 КК України при викладених вище обставинах. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати. Цивільний позов визнав повністю.

Представник потерпілої Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області ОСОБА_8 суду пояснила, що їй відомо, що 05.10.2024 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на території Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області здійснили незаконну порубку дерев породи «Акація біла» та у подальшому при їх транспортуванні були затримані працівниками поліції. Щодо міри покарання обвинуваченим, не наполягала на призначені суворого покарання.

Представник цивільного позивача Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подала заяву відповідно до якої просила розглядати справу без її участі, цивільний позов підтримала та наполягала на його задоволенні.

З досліджених в судовому засіданні доказів убачається, що 05.10.2024 зі служби 102 надійшло телефонне повідомлення про те, що 05.10.2024 о 15 год 05 хв при в`їзді до с. Павлівка (Захарівської ТГ) Роздільнянського району Одеської області, на дорозі виявлено мототрактор марки «KENTAVR 160В» на причепі з гужовою повозкою, на яких виявлено сироростучі стовбури дерев породи «Акація біла», без відповідних документів.

Вказане повідомлення зареєстроване у встановленому порядку 06.10.2024, що підтверджується витягом з ЄРДР.

З постанови про визнання речовими доказами від 06.10.2024 убачається, що мототрактор марки «КENTAVR 160B», синього кольору, з гужовою повозкою, на резиновому ходу, бензопилу марки «STIHL MS180», чорно-помаранчевого кольору, які належать ОСОБА_4 , 1.5 складометри пиляних стовбурів дерев породи «Акація біла», гужову повозку, на резиновому ходу, яка належить ОСОБА_5 , 1.5 складометри пиляних стовбурів дерев породи «Акація біла» визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 07.10.2024 на вказані речові докази накладено арешт.

З висновку експерта № 24-5747 від 13.01.2025 убачається, що розмір шкоди завданої лісу внаслідок незаконного вирубування до ступеня припинення росту 2-х сироростучих дерев (діаметрами пнів у корі шийки кореня:41 см 1 од., 48 см 1 од.), становить 34018 гривні 43 копійки.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Розглянувши вказане провадження в межах висунутого обвинувачення, дослідивши докази у справі в заявленому сторонами обсязі, керуючись законом, суд дійшов висновку, що винуватість обвинувачених доведена стороною обвинувачення, оскільки підтверджена сукупністю доказів у справі, які суд приймає до уваги як належні, допустимі та достатні для висновків суду.

Аналіз наведених доказів, а саме показань обвинувачених та представниці потерпілого, письмових доказів у справі свідчить, що винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні незаконної порубки дерев у захисних насадженнях, що заподіло істотну шкоду, за попередньою змовою групою осіб є доведеною. Так, суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ у справі показання обвинувачених, які в судовому засіданні визнали, що дійсно незаконно здійснили порубку дерев за попередньою змовою групою осіб. Обвинувачені зазначили всі обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та мотив незаконної порубки дерев, що узгоджується з показаннями представника потерпілого, постановою про визнання речовими доказами, висновком експерта, яким підтверджено розмір заподіяної шкоди.

Отже, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям обвинувачених, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.246 КК України, як незаконна порубка дерев у захисних насадженнях, що заподіяла істотну шкоду, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.246 КК України, як незаконна порубка дерев у захисних насадженнях, що заподіяла істотну шкоду, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

При вирішенні питання щодо обрання обвинуваченим покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Частина 2 ст. 50 КК України встановлює, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення і усвідомлення винною особою необхідності її понести, а з іншої сторони такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи і попередження нових злочинів.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21.08.2019 у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені у ст.65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. При обранні форми реалізації кримінальної відповідальності, суд у визначених законом межах наділений правом вибору не лише виду та розміру покарання, а й порядку його відбування.

Відповідно до довідки лікаря-психіатра Захарівської багатопрофільної лікарні від 22.01.2025 убачається, що ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.

Згідно довідки Захарівської багатопрофільної лікарні ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

З характеристики наданої Павлівським старостинським округом Захарівської селищної ради Роздільнянського Одеської області від 20 січня 2025 року № 8 убачається, що за час проживання на території старостинського округу ОСОБА_4 зарекомендувала себе з позитивної сторони. Скарг та повідомлень на погану поведінку ОСОБА_4 не надходило. До складу його сім`ї входить співмешканка ОСОБА_10 .

З вимоги про судимість ГУНП в Одеській області від 20.01.2025 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 убачається, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

У відповідності зі ст.12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відноситься до категорії нетяжких злочинів, обвинувачений раніше не судимий, вперше вчинив кримінальне правопорушення та свою винуватість у його вчиненні визнав.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений вину визнав, розкаявся та оцінює зазначене як обставину, що пом`якшує покарання у виді щирого каяття.

Про щире каяття обвинуваченого беззаперечно свідчить його показання в судовому засіданні, відповідно до яких він не лише повідомив про всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, а й висловив щирий жаль щодо його вчинення, неодноразово повідомляв про усвідомлення неприпустимості та протиправності його дій.

Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК України підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК України суд позбавлений можливості додатково установлювати та ураховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Згідно досудової доповіді від 09.05.2025, підготовленої Роздільнянським районним сектором № 2 Філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ризик вчинення останнім повторного кримінального правопорушення - середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб - середній. Виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

З урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, який свою вину визнав повність, вперше вчинив кримінальне правопорушення за попередньою змовою групою осіб, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі.

Судом не встановлено наявності обставин, визначених ст. 69 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які б з урахуванням особи винного дали можливість призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України за це кримінальне правопорушення.

У той же час, суд ураховує, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, та довів наявність щодо нього обставини, що пом`якшує покарання у виді щирого каяття, позитивно характеризується за місцем проживання, думку представника потерпілого, яка просила не призначати суворого покарання обвинуваченому. З вказаних підстав суд вважає за можливе застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків визначених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Згідно довідки лікаря-психіатра Захарівської багатопрофільної лікарні від 24.02.2025 убачається, що ОСОБА_5 на обліку у вказаному закладі не перебуває.

Відповідно до довідки Захарівської багатопрофільної лікарні ОСОБА_5 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

З характеристики наданої Павлівським старостинським округом Захарівської селищної ради Роздільнянського Одеської області від 21 лютого 2025 року № 86 убачається, що за час проживання на території села ОСОБА_5 зарекомендувала себе з позитивної сторони. Скарг та повідомлень до Павлівського старостинського округу не надходило.

З вимоги про судимість ГУНП в Одеській області від 21.02.2025 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 убачається, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Отже, обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, вчинив нетяжке кримінальне правопорушення, вину визнав, за місцем проживання характеризується позитивно.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений вину визнав, розкаявся та оцінює зазначене як обставину, що пом`якшує покарання у виді щирого каяття.

Про щире каяття обвинуваченого беззаперечно свідчить його показання в судовому засіданні, відповідно до яких він не лише повідомив про всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, а й висловив щирий жаль щодо його вчинення, неодноразово повідомляв про усвідомлення неприпустимості та протиправності його дій.

Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК України підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК України суд позбавлений можливості додатково установлювати та ураховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Згідно досудової доповіді від 09.05.2025, підготовленої Роздільнянським районним сектором № 2 Філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ризик вчинення останнім повторного кримінального правопорушення - середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб - середній. Виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, який вчинив нетяжкий злочин за попередньою змовою групою осіб, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.

Судом не встановлено наявності обставин, визначених ст. 69 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які б з урахуванням особи винного дали можливість призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України за це кримінальне правопорушення.

У той же час, суд ураховує, що ОСОБА_5 у вчиненому щиро розкаявся, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, та вважає за можливе застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків визначених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

При вирішенні цивільного позову Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до обвинувачених про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, а саме матеріальної шкоди в сумі 34018 гривень 43 копійки, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно вимог ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Ураховуючи, що обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_11 у вчиненні за попередньою змовою незаконної порубки дерев у захисних насадженнях, що заподіяло істотну шкоду є доведеним, суд вважає вказану вимогу цивільного позивача обґрунтованою та розмір завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди доведеним.

Вказану суму з обвинувачених слід стягнути солідарно, оскільки солідарну відповідальність по відшкодуванню шкоди несуть особи, діяння яких були об`єднані спільним злочинним наміром, а заподіяна ними шкода стала наслідком їх спільних дій.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України, під час ухвалення судового рішення суд повинен вирішити питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів. Відповідно до пунктів 1, 2 вказаної норми конфіскуються гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або призначалися чи використовувалися для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, крім випадків коли власник чи законний володілець не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до частини 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

За положеннями п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави ; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Отже, з огляду на вказані законодавчі норми спеціальна конфіскація може бути застосована до майна засудженого чи у передбачених КК України у випадках - до майна іншої особи, яке використовувалося як знаряддя вчинення злочину, лише у випадках, якщо власник знав про їх незаконне використання.

Вирішуючи питання про долю речових доказів бензопили марки «STIHL MS180», чорно-помаранчевого кольору, мототрактора марки «КENTAVR 160 B», синього кольору, шасі № НОМЕР_2 , з гужовою повозкою, на резиновому ходу, які належать обвинуваченому ОСОБА_4 , гужової повозки, на резиновому ходу, яка належить ОСОБА_5 суд керується вимогами п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, якими передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та вважає, що зазначені предмети підлягають конфіскації у власність держави. Доказів того, що власниками вказаного майна є інші особи матеріали кримінального провадження не містять та сторонами не надано.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, зокрема, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі. Частиною третьою цієї статті передбачено, що якщо обвинувачено декілька осіб, суд вирішує питання, зазначені в цій статті, окремо щодо кожного з обвинувачених.

Також, у відповідності до ст. 124 КПК України ураховуючи однакову ступінь вини обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинувачених процесуальні витрати у справі, що складаються з витрат на проведення експертизи в рівних частках.

Запобіжний захід у вказаному кримінальному провадженні щодо обвинувачених не обирався та ураховуючи приписи ст. 374 КПК України та відсутність жодних клопотань зі сторони учасників судового розгляду, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили не застосовувати щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.50, 65, 246 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст.246 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку рахувати з дня ухвалення вироку, тобто з 14.05.2025.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст.246 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку рахувати з дня ухвалення вироку, тобто з 14.05.2025.

Цивільний позов Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави шкоду, завдану навколишньому природному середовищу в сумі 34018 (тридцять чотири тисячі вісімнадцять) гривень 43 копійки, на розрахунковий рахунок №UA0015672, Захарівська селищна ТГ, ГУК в Од.обл./смт Захарівка/24062100, Казначейство України (ел.адм.подат.), код класифікації доходів бюджету 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності».

Арешт, накладений ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 07.10.2024 на три складометра стовбурів дерев породи «Акація біла» - скасувати.

Речові докази три складометра стовбурів дерев породи «Акація біла», які зберігаються на території ВнП №2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області передати Захарівській селищній раді Роздільнянського району Одеської області.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: бензопилу марки «STIHL MS180», чорно-помаранчевого кольору, володільцем якої є ОСОБА_4 та яка зберігається у камері зберігання речових доказів ВнП №2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області згідно квитанції № 369 конфіскувати у власність держави;

- мототрактор марки «КENTAVR 160 B», синього кольору, шасі № НОМЕР_2 , з гужовою повозкою, на резиновому ходу, володільцем яких є ОСОБА_4 конфіскувати у власність держави;

- гужову повозку, на резиновому ходу, володільцем якої є ОСОБА_5 конфіскувати у власність держави.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні у розмірі по 2839 гривень 80 копійок із кожного з обвинувачених.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Захарівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя