Справа № 175/9497/24
Провадження № 1-кп/175/570/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року селище Слобожанське Дніпровського

району Дніпропетровської області

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (дистанційно),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000577 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, не одружений, має середню освіту, на утримані нікого не має, тимчасово не працюючий, не депутат, не інвалід, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_1 раніше судимий:

27.03.2023 вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.03.2023, який набрав законної сили 26.04.2024, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16:25 22.04.2024, перебуваючи на території смт Обухівка Дніпровського району Дніпропетровської області (більш точного місця у ході досудового розслідування не встановлено) побачив (знайшов) кристалічну речовину світло-жовтого кольору, із зовнішнього вигляду якої та власного досвіду зрозумів, що це психотропна речовина, обіг якої обмежено - метамфетамін, у зв`язку з чим у нього виник умисел направлений на придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

В цей момент ОСОБА_4 , розуміючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що не минув 1 (один) рік з дати засудження, порушуючи вимоги, передбачені ч. 3 ст. 7, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», з метою доведення свого протиправного умислу до кінця придбав без мети збуту (обернув на власну користь знахідку) кристалічну речовину світло-жовтого кольору масою 0,3656 г, що містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін масою 0,2810 г, для подальшого власного вживання та з цією метою почав її умисно зберігати при собі, а також переніс за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому 22.04.2024, у період часу з 16:25 по 18:43, на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська проведено обшук житла та нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , у ході якого виявлено та вилучено кристалічну речовину світло-жовтого кольору масою 0,3656 г, що містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін масою 0,2810 г, яку ОСОБА_4 умисно, незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України - придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту вчинені протягом року після засудження за цією статтею.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Під час підготовчого провадження між прокурором та обвинуваченим за участю захисника укладена угода про визнання винуватості від 21 червня 2024 року, відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до умов наданої угоди, прокурор та обвинувачений уклали цю угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 309 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для цього кримінального провадження, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а також взяв на себе зобов`язання надавати під час судового розгляду цього кримінального провадження показання, які викривають його протиправні дії.

Сторони узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю та підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена сторонами добровільно, за безпосередньої участі захисника, тому просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд, вивчивши угоду про визнання винуватості та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України кваліфіковано правильно, це кримінальне правопорушення згідно з положеннями ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення та може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Будь-яких перешкод для укладення та затвердження угоди судом не встановлено, матеріали провадження, які надані суду, таких відомостей не містять.

Суд не досліджує докази у цьому провадженні, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку кримінального провадження, передбаченому положеннями Глави 35 КПК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

Мотиви призначення покарання

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до матеріалів, які характеризують особу, обвинувачений не одружений, характеризується позитивно, раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена добровільно, вона відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, суд вважає, що її слід затвердити, призначивши узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд

Кримінальним правопорушенням шкода державі - не заподіяна.

Цивільний позов під час досудового слідства -не заявлено.

Спеціальна конфіскація - не застосовується.

Розмір витрат на залучення експертів підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими, відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 21 червня 2024 про визнання винуватості, укладену між прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000577.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів оформлену висновком експерта №СЕ-19/104-24/17990-НЗПРАП від 02.05.2024, в розмірі - 3029,12 грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

-метамфетамін масою 0,2810г., разом з первинним упакуванням, упаковані в пакет із полімерного матеріалу 17990, горловина якого прошита та перев?язана ниткою, кінці якої скріплені фрагментом паперу з пояснювальним написом у кримінальному проваджені №0000345 від 18.03.2024 року, який передано на зберігання у камеру схову ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

-флеш накопичувач з відеозаписами ходу проведення обшуку залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, ч. 6, ч. 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст вироку складено 10 червня 2025 року. У відповідності до положень ч.15 ст.615 КПК України в судовому засіданні проголошено резолютивну частини вироку.

Суддя ОСОБА_1