Справа № 308/2376/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

встановив:

05 червня 2025 року - до слідчого судді Ужгородського міськрайоннного суду Закарпатської області звернулась ОСОБА_3 , з клопотанням про скасування арешту, аргументуючи наступним.

Слідчими слідчого управлінням ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування за фактом створення злочинної організації, керівництво такою організацією та її структурними частинами; участь у злочинній організації; організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України вказівками, наданням засобів, вчинене з корисливих мотивів, злочинною організацією що мало місце в період з червня 2023 по березень 2024 року., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028.

Ухвалою слідчого судді від 14.05.2025 накладено арешт на вилучене майно в рамках проведеного санкціонованого обшуку по місцю мого проживання, а саме по АДРЕСА_1 , а саме на речі:

-1. Мобільний телефон марки «Iphone 12» IMEI: НОМЕР_1 , поміщено до спец пакету WAR187391;

-2. Належний мені ( ОСОБА_3 ), мобільний телефон марки «Iphone 15 PRO» IMEI: НОМЕР_2 , поміщено до спец пакету WAR1879390;

-3. належний мені ( ОСОБА_3 ), мобільний телефон марки «Iphone 7», поміщено до спец пакету WAR1879389;

-4. належний мені ( ОСОБА_3 ), планшет марки «Apple» поміщено до спец пакету WAR1879382;

-5. належні мені ( ОСОБА_3 ), чорнові записи у виді зошита із рукописними текстами поміщено до спец пакету WAR1879392;

-6. три флеш карти, поміщено до спеціального пакету №WAR1879384.

-7. дві банківські картки Республіки Чехія № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , поміщені у спеціальний пакет № WAR1879388.

-8. Додаток до картки ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_5 та додаток до картки ПрАТ «Київстар» НОМЕР_6 поміщено у спеціальний пакет №WAR1879387.

-9. Ноутбук марки «Асус» поміщено у спеціальний пакет WAR1879386. 10. Два мобільні телефони марки «Самсунг» чорного та білого кольору, поміщені у спеціальний пакет № WAR187935.

-11. Мобільний телефон марки «IPHONE» чорного кольору поміщено у спеціальний пакет №WAR1879384.

-12. Планшет марки «Самсунг» чорного кольору поміщено у спеціальний пакет № WAR1879383.

На даний час, слідчим ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні проведено огляд вилучених речей, а саме телефонів та планшету, ноутбука, які належать ОСОБА_3 , допитано в якості свідка чоловіка, а саме ОСОБА_5 , повідомлення про підозру нікому не здійснювалося, тому на даний час, арештовані речі не несуть в собі інтересу доказової бази по кримінальному провадженні.

Враховуючи, що вилучені речі є особистими, а також дітей ОСОБА_3 , просить суд винести рішення про скасування арешту на майно.

В судове засідання учасники не з`явились, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носять у собі тимчасовий характер.

Порядок скасування арешту майна встановлюється нормами ст.174 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано ухвалою суду за клопотанням власника майна або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що групою слідчих здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 15.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження, ухвалою слідчим суддею

Ужгородського міськрайонного суду від 14.05.2025 року у справі № 308/2376/25, було накладено арешт на вилучені речі в ході обшуку.

Варто зазначити, що в кримінальному провадженні існує два види інтересів: суспільні інтереси, на захист яких спрямована система кримінальної юстиції; особисті інтереси підозрюваного, обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, які мають бути гарантовано захищені від неправомірних посягань.

Забезпечення балансу цих інтересів, по суті, є одним з найважливіших завдань кримінального провадження. Так, у ст. 2 КПК зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Досягнути такого балансу можна лише за умови існування і дотримання певних правил, визначених у законі, які в своїй сукупності створюють систему гарантій від порушення прав особи, що опинилась у сфері дії кримінального провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "ОСОБА_5 та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.

Викладені обставини свідчать, про те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом. Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявником належним йому майном, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки ОСОБА_3 , не має жодного процесуального статусу в даному кримінальному провадженні, а такожслідчим ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні проведено огляд вилучених речей, а саме телефонів та планшету, ноутбука, які належать ОСОБА_3 .

Таким чином, клопотання представника власника майна про скасування арешту на майно підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 14.05.2025 по справі 308/2376/25, а саме на належні ОСОБА_3 речі:

-1. Мобільний телефон марки «Iphone 12» IMEI: НОМЕР_1 , поміщено до спец пакету WAR187391;

-2. Мобільний телефон марки «Iphone 15 PRO» IMEI: НОМЕР_2 , поміщено до спец пакету WAR1879390;

-3. Мобільний телефон марки «Iphone 7», поміщено до спец пакету WAR1879389;

-4. Планшет марки «Apple» поміщено до спец пакету WAR1879382;

-5. Чорнові записи у виді зошита із рукописними текстами поміщено до спец пакету WAR1879392;

-6. три флеш карти, поміщено до спеціального пакету №WAR1879384.

-7. дві банківські картки Республіки Чехія № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , поміщені у спеціальний пакет № WAR1879388.

-8. Додаток до картки ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_5 та додаток до картки ПрАТ «Київстар» НОМЕР_6 поміщено у спеціальний пакет №WAR1879387.

-9. Ноутбук марки «Асус» поміщено у спеціальний пакет WAR1879386. 10. Два мобільні телефони марки «Самсунг» чорного та білого кольору, поміщені у спеціальний пакет № WAR187935.

-11. Мобільний телефон марки «IPHONE» чорного кольору поміщено у спеціальний пакет №WAR1879384.

-12. Планшет марки «Самсунг» чорного кольору поміщено у спеціальний пакет № WAR1879383 по кримінальному провадженні №0000028 від 15.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1