ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 688/2891/24

Провадження № 11-кп/820/346/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 березня 2025 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 березня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення з 15 липня 2015 року по 15 вересня 2020 року у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відсутні дані щодо застосування, на підставі судового рішення, до засудженого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на період розгляду кримінального провадження у суді касаційної інстанції. Не надано суду таких даних і ОСОБА_6 та його захисником. А сам лише факт перебування у слідчому ізоляторі після набрання вироком суду законної сили не дає підстави для зарахування такого періоду у строк попереднього ув`язнення.

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 березня 2025 року.

Вказує, про незаконність ухвали суду, істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст. 370 КПК України, невиконання вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 р. № 838-VIII, ч.4 ст.5 КК України, односторонність судового розгляду.

Ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 24 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 було скасовано постановою Касаційного кримінального суду від 17 липня 2018 року та призначено новий апеляційний розгляд. Отже, ухвала апеляційного суду Вінницької області від 24.05.2017 втратила юридичну силу.

Таким чином, ОСОБА_8 перебував у статусі підозрюваного, обвинуваченого у період часу з 15.07.2015 до 27.11.2018 (постановлення ухвали Вінницьким апеляційним судом. І зазначений період часу має бути зарахований у строк покарання із застосуванням Закону від 26.11.2015 р. № 838-VIII.

Суд першої інстанції безпідставно відхилив клопотання засудженого про зарахування у строк попереднього ув`язнення період його перебування в ДУ «Київський слідчий ізолятор» під час касаційного розгляду кримінального провадження по 15 вересня 2020 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та не взяв до уваги надану засудженим довідку про термін перебування у слідчому ізоляторі.

Не враховано, що ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 р. № 838-VIII було викладено в новій редакції, згідно якої у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій, або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Захисник засудженого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , у поданій ним апеляційній скарзі просить ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 березня 2025 року скасувати та постановити нову, якою клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування стоку попереднього ув`язнення з 15 липня 2015 року по 15 вересня 2020 року у строк покарання, з розрахунком один день попереднього увезення за два дні позбавлення волі задовольнити у повному обсязі.

Зазначає, що ухвала суду від 10.03.2025 є незаконною та необґрунтованою, оскільки постановлена внаслідок неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції не було взято до уваги, що ОСОБА_6 перебував під вартою під час касаційного розгляду справи в ДУ «Київський слідчий ізолятор» по 15 вересня 2020 року, а тому не було враховано усі періоди попереднього ув`язнення і не правильно проведено перерахунок строку покарання у відповідності до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 р. № 838-VIII.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримку доводів апеляційних скарг, думку прокурора про законність ухвали суду першої інстанції, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних мотивів.

З матеріалів провадження видно, що ОСОБА_6 засуджений вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20 січня 2017 року за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді 14 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 15 липня 2015 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вказаний вирок набрав законної сили 24 травня 2017 року на підставі ухвали Апеляційного суду Вінницької області, яким вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17 липня 2018 року ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 24 травня 2017 року скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 09 серпня 2018 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів з 17 липня 2018 року по 15 вересня 2018 року.

В подальшому, ухвалами Апеляційного суду Вінницької області від 10 вересня 2018 року та 08 листопада 2018 року строк запобіжного заходу був продовжений.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 27 листопада 2018 року вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20 січня 2017 року відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України залишений без змін.

Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20 січня 2017 року набрав законної сили 27 листопада 2018 року та звернутий до виконання.

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення з 15 липня 2015 року по 15 вересня 2020 року у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В обґрунтування клопотання зазначив, що вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20 січня 2017 року його засуджено за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді 14 років позбавлення волі. У строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 15 липня 2015 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24 травня 2017 року вирок суду залишено без змін. Постановою Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду ухвалу апеляційного суду скасовано, призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. При новому розгляді справи апеляційним судом винесено ухвалу від 27 листопада 2018 року, яким вирок суду першої інстанції від 20 січня 2017 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 15 вересня 2020 року вирок суду першої інстанції від 20 січня 2017 року та ухвала апеляційного суду від 27 листопада 2018 року залишені без змін. Вважає, що вирок суду першої інстанції набрав законної сили 15 вересня 2020 року, після винесення постанови Верховним Судом.

Відповідно ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 р. № 838-VIII зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30.06.1993 р., № 3352-XII попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Отже, у строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 підлягало зарахуванню строк попереднього ув`язнення в період з 15 липня 2015 року по 24 травня 2017 року (1 рік 10 місяців 09 днів) та з 17 липня 2018 року по 27 листопада 2018 року (4 місяця 10 днів), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (1р 10міс 09дн + 4міс 10дн = 2р 2міс 19дн х 2 = 4р. 5міс 08дн).

Таким чином, строк покарання ОСОБА_6 , календарно, повинен бути зменшений з урахування перерахунку строку попереднього ув`язнення і становити 11 років 09 місяців 11 днів. (14 р - 2р 2міс 19дн).

Відповідно до довідки ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» щодо строку відбування покарання засудженого ОСОБА_6 : початок строку 15 липня 2015 року, кінець строку 26 квітня 2027 року (11р 09 міс 11дн).

Таким чином, адміністрацією установи виконання покарань враховано всі періоди попереднього ув`язнення і правильно проведено перерахунок строку покарання у відповідності до ч.5 ст.72 КК України (в редакції, яка діяла на час правовідносин).

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 про перерахунок строку ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки він зроблений з дотриманням норм матеріального та процесуального закону.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційних скарг засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 про те, що судом не враховано, що ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 р. № 838-VIII було викладено в новій редакції, згідно якої у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій, або участі у судовому розгляді кримінального провадження. а оскільки ОСОБА_6 перебував під вартою під час касаційного розгляду кримінального провадження в ДУ «Київський слідчий ізолятор» по 15 вересня 2020 року, вказаний строк мав бути зарахований у строк попереднього ув`язнення відповідності до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 р. № 838-VIII.

Згідно п. ґ ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 № 838-VIII у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

При цьому вказівка в пункті «ґ» ч.5 ст.72 КК України (у редакції Закону від 26.11.2015 № 838-VIII) на те, що у строк попереднього ув`язнення включається строк «перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження», стосується випадків, коли особа, яка відбуває покарання, до якого вона була засуджена в іншому кримінальному провадженні (іншій кримінальній справі), залишається в установі попереднього ув`язнення або тимчасово переводиться до неї з метою участі в слідчих діях або судовому розгляді нового кримінального провадження, що прирівнюється до попереднього ув`язнення в межах цього нового кримінального провадження до набрання вироком законної сили.

Положення п. «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону від 26.11.2015 № 838-VIII ) не поширюються на час перебування особи в установі попереднього ув`язнення після набрання вироком законної сили, у тому числі у зв`язку з участю в касаційному розгляді відповідного кримінального провадження, оскільки після набрання вироком законної сили ув`язнення вже не є попереднім.

Такі висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального Верховного Суду від 26.02.2020 (справа № 497/349/16-к, провадження № 51-6198 км 18).

З урахуванням викладеного, безпідставними є доводи апеляційних скарг про те, що суд безпідставно відмовив у клопотанні засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала суду першої інстанції є законною і підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 березня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення з 15 липня 2015 року по 15 вересня 2020 року у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, залишити без змін, а апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: