ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/1168/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.115 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові у режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 19 березня 2025 року стосовно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 19 березня 2025 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000850 стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України, повернуто прокурору.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_8 не мав процесуального статусу, органами досудового розслідування докази для обґрунтованої підозри, а також повідомлення про підозру ОСОБА_8 було вручено 23 вересня 2024 року, тобто після настання смерті останнього, у зв`язку з чим існує перешкода у призначенні кримінального провадження до судового розгляду та є підстави для повернення обвинувального акту прокурору.

Крім того, суд звернув увагу на те, що обвинувальний акт складений щодо ОСОБА_8 , як щодо живої людини та у ньому зазначено місце реєстрації та проживання обвинуваченого, жодних даних, що особа є померлою не зазначено.

Також судом зазначено про те, що з розписки про отримання копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що обвинувальний акт з додатками було отримано 23 грудня 2024 року захисником обвинуваченого ОСОБА_7 . Проте, в обвинувальному акті не вказано, що дружина померлого ОСОБА_8 ОСОБА_9 наділена правами підозрюваного в частині, необхідній для реабілітації померлого, її статус не визначено, та обвинувальний акт, всупереч вимогам ст.291 КПК України, не містить анкетних даних ОСОБА_9 , як родича підозрюваної особи.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 19 березня 2025 року стосовно ОСОБА_8 скасувати, у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження на підставі вимог п.п.2,3 ч.1 ст.409 КПК України, та призначити підготовче судове засідання в суді першої інстанції.

Зазначає, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України, жодних з порушень, передбачених листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 жовтня 2012 року за №2223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», які є підставою для повернення обвинувального акту прокурору під час проведення підготовчого судового засідання не встановлено. На думку апелянта, в оскаржуваній ухвалі як підставу для повернення обвинувального акту вказано про те, що в обвинувальному акті не зазначено анкетні відомості дружини померлого, яка начебто повинна наділятися правами підозрюваного, що прямо суперечить вимогам ст.291 КПК України, яка містить виключний перелік осіб, дані про яких зазначаються у обвинувальному акті, і до яких дружина, яка наділяється правами підозрюваного не визначено. Звертає увагу на те, що в ході досудового розслідування залучено захисника адвоката ОСОБА_7 , від якого надійшло клопотання про непогодження із закриттям кримінального провадження та продовження досудового розслідування у кримінальному провадженні з метою реабілітації ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь головуючого судді, вислухавши доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а також думку захисника ОСОБА_7 , який залишив це питання на розсуд суду, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Разом з тим, суд першої інстанції не у повній мірі дотримався вказаних вимог закону, у зв`язку з чим доводи прокурора про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, є слушними.

Так, згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд в підготовчому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Статтею 291 КПК України встановлені вимоги до обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, зокрема, у ч.2 ст. 291 КПК України зазначений перелік відомостей, які обов`язково має містити обвинувальний акт.

Таким чином, рішення про повернення обвинувального акту прокурору може бути прийнято, якщо при його складанні допущено порушення вимог ч.2 ст.291 КПК України та наявні обставини, які перешкоджають подальшому судовому розгляду кримінального провадження.

Судом першої інстанції, за наслідками проведення підготовчого засідання, ухвалою від 19 березня 2025 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні№0000850 від 24 липня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України, повернуто прокурору.

Обвинувальний акт повернутий прокурору з мотивів безпідставного проведення досудового розслідування кримінального провадження, оскільки обвинувачений у даному кримінальному провадженні помер, як встановлено судом першої інстанції, 02 серпня 2024 року, тобто до повідомлення про підозру, під час досудового розслідування, а, тому, на думку суду першої інстанції, кримінальне провадження підлягало закриттю на стадії досудового розслідування.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Згідно з п.1 ч.10 ст.284 КПК України за наявності підстави для закриття кримінального провадження, передбаченої п.5 ч.1 ст.284 КПК України, прокурор до винесення постанови про закриття кримінального провадження направляє одному з близьких родичів або члену сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захиснику померлого письмове повідомлення про можливість закриття кримінального провадження у зв`язку із смертю підозрюваного, особи, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, із роз`ясненням права заявити клопотання про непогодження із закриттям кримінального провадження.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 23 вересня 2024 року слідчим СВ було винесено постанову про залучення до кримінального провадження адвоката ОСОБА_7 в якості захисника ОСОБА_8 (арк.22).

У судовому засіданні Харківського апеляційного суду від 19 травня 2025 року прокурор зазначив, що під час досудового розслідування були встановлені підстави, передбачені п.1 ч.10 ст.284 КПК України, та захисником ОСОБА_7 подано клопотання про непогодження із закриттям кримінального провадження №0000850 від 24 липня 2024 року та продовження досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою реабілітації ОСОБА_8 .

Зазначені обставини в суді апеляційної інстанції підтвердив і захисник ОСОБА_7 , вказавши про те, що до нього дійсно орган досудового розслідування звертався із цим питанням, та, враховуючи думку сім`ї померлого щодо реабілітації останнього, було направлене відповідне клопотання, яке міститься в матеріалах провадження.

Крім того, в матеріалах судового провадження міститься заява дружини обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 , в якій остання просить призначити судовий розгляд з метою реабілітації її чоловіка (арк.38). Зазначена заява була подана дружиною обвинуваченого безпосередньо до суд першої інстанції.

За таких обставин, прокурор після виконання вимог ст.290 КПК України, ознайомивши захисника обвинуваченого з матеріалами досудового розслідування, затвердив обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 та направив до суду для розгляду по суті, разом із розпискою захисника про отримання його копії.

Крім цього, судом першої інстанції як підставою для повернення обвинувального акту зазначено про те, що в обвинувальному акті не зазначено анкетні відомості дружини померлого, яка повинна наділятися правами підозрюваного в частині, необхідній для реабілітації померлого.

Разом з тим, у ч.2 ст.291 КПК України міститься вичерпний перелік відомостей, які повинні зазначатися в обвинувальному акті. Однак, відомостей щодо ініціативи законних представників для продовження кримінального провадження відносно померлого ОСОБА_8 з мотивів його реабілітації та про залучення в якості законного представника померлого обвинуваченого даний перелік не містить.

Положеннями ч.2 ст.291 КПК України встановлено вимоги до обвинувального акта, згідно з якими обвинувальний акт має містити, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статтю закону про кримінальну відповідальність, та формулювання обвинуваченого.

Вищенаведеним вимогам обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000850 від 24 липня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України, відповідає.

Крім того, відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

При цьому, законодавець надає суду право, а не встановлює обов`язок, під час підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №520/8135/15-к (провадження №51-203 км 17).

Тобто, відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом першої інстанції під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт. Додатки до обвинувального атку, визначені ч.4 ст.291 КПК України, не можуть бути предметом судового розгляду під час підготовчого судового засідання. Кримінальний процесуальний кодекс не визначає недоліків у реєстрі матеріалів досудового розслідування як підставу для повернення обвинувального акта прокурору. Самі обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, не є предметом розгляду в підготовчому судовому засіданні, оскільки на даній стадії судового провадження фактичні обставини справи не досліджуються.

Будь-які інші порушення закону, які б давали підстави для повернення обвинувального акта в ухвалі суду не вказуються, та апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акта із зазначених в ухвалі суду першої інстанції підстав, призведе до необґрунтованого затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст.28 КПК України, розумних строків судового розгляду.

Допущені судом першої інстанції порушення кримінального процесуального закону, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, є істотними і такими, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно з вимогами п. 3 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Вирішуючи питання про подальший рух кримінального провадження після скасування вироку, колегія суддів виходить з наступного.

Порушення судом першої інстанції вищезазначених вимог КПК України не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п. 2, 10, 15, 16 ч.1 ст.7 КПК України - законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Крім того, належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

З огляду на викладене, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржувану ухвалу належить скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Разом з цим, при новому судовому розгляді суду першої інстанції належить врахувати відповідне клопотання захисника ОСОБА_7 про незгоду із закриттям кримінального провадження та продовження розгляду з метою реабілітації ОСОБА_8 .

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, під час якого необхідно усунути зазначені порушення кримінального процесуального закону, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини провадження, й прийняти законне і обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 19 березня 2025 року стосовно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: