КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/3293/2025
№ 370/2914/21
Категорія КК: ч. 2 ст. 185 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Макарівського районного суду Київської області від 27.10.2020 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162; ч. 2 ст. 185 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Макарівського районного суду Київської області від 24 грудня 2024 року кримінальне провадження № 0001134 відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України по епізоду крадіжки майна ОСОБА_8 закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, який встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Цим же вироком, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання ч. 1 ст. 162 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком, невідбутого покарання за вироком Макарівського районного суду Київської області від 27.10.2020, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі;

Цивільний позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 3 511 грн, моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно з вироком, 22.08.2021, близько 10 год. 40 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в палаті № 3 терапевтичного відділення КНП «Макарівська БЛІЛ» МСР, за адресою: вул. Богдана Хмельницького, 62-А, смт. Макарів Бучанського району Київської області, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав з-під подушки мобільний телефон марки «Nokia», модель 1280 вартістю 240 гривень, в якому знаходилася сім-карта мобільного оператора «Київстар», вартістю 57 гривень, який належав ОСОБА_8 . Викрадений мобільний телефон ОСОБА_7 поклав до лівої кишені своїх шортів та з викраденим залишив приміщення лікарні, тобто розпорядився викраденим на власний розсуд.

Своїми злочинними діями, ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 297 гривень.

Крім того, 15.06.2021, близько 10 год. 30 хв., ОСОБА_7 переліз через паркан на подвір`я за адресою: АДРЕСА_3 , де підійшов до вікна веранди житлового будинку, руками вийняв скло з вікна, та порушивши недоторканість житла ОСОБА_9 проник в середину будинку, звідки повторно, таємно викрав з тумби в кімнаті будинку грошові кошти в сумі 700 грн, які належали ОСОБА_9 .

Крім того, 10.08.2021, близько 12 год. 10 хв., ОСОБА_7 , через центральний вхід зайшов на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , підійшов до вхідних дверей будинку, пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, рукою відчинив вхідні двері будинку, які на той момент були не закриті - таким чином проник у житло, порушивши його недоторканість, звідки викрав мобільний телефон марки «Nokia Lumia 635» білого кольору, вартістю 675 грн з SIM картою мобільного оператору «Vodafone UA» вартістю 52 грн, та заводський зарядний пристрій до вищевказаного мобільного телефону вартістю 65 грн, заподіявши ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 792 гривні,

Крім того, 18.08.2021, близько 11 год, ОСОБА_7 перебуваючи в житловій кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_5 , повторно, таємно викрав з підвіконня мобільний телефон марки «Samsung», модель «Galaxy A10», вартістю 2080 гривень, в якому знаходилася сім карта мобільного оператора «Vodafone UA», вартістю 52 гривень, на рахунку якої було 120 гривень, мобільний телефон марки «LG», модель G4, вартістю 1150 гривень, в якому знаходилася сім карта мобільного оператора «Vodafone UA», вартістю 52 гривень та сім карта мобільного оператора «Київстар», вартістю 57 гривень, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3511 грн.

Крім того, 23.08.2021 року, близько 16 години, ОСОБА_7 , незаконно проник до житлового будинку ОСОБА_11 , що розташований за адресою: АДРЕСА_6 .

Також судом встановлено, що 22.08.2021, близько 10 год, ОСОБА_7 , знаходячись у терапевтичному відділенні КНП «Макарівська БЛІЛ» МСР, що розташована за адресою: вул. Богдана Хмельницького, 62-А, смт Макарів Бучанського району Київської області, викрав з-під подушки мобільний телефон марки «Nokia», модель 1280 вартістю 240 гривень, в якому знаходилася сім-карта мобільного оператора «Київстар», вартістю 57 гривень, який належав ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_12 , просить змінити вказаний вирок в частині формулювання обвинувачення за епізодами кримінальних протиправних діянь від 15.06.2021 та 10.08.2021 та в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В мотивувальній частині вироку змінити виклад формулювання обвинувачення ОСОБА_7 за епізодами кримінальної протиправної діяльності від 15.06.2021 та 10.08.2021, виклавши їх наступним чином:

15.06.2021, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_7 , порушуючи ст. 30 Конституції України, без будь-якого дозволу та всупереч волі власника, незаконно, діючи з прямим умислом, з метою скоєння протиправних дій, проник до житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

10.08.2021, близько 12.15 год, ОСОБА_7 , порушуючи ст. 30 Конституції України, без будь-якого дозволу та всупереч волі власника, незаконно, діючи з прямим умислом, з метою скоєння протиправних дій, проник до житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 .

Виключити з резолютивної частини посилання на призначення ОСОБА_7 покарання, відповідно до положень ч. 1 ст. 70 КК України.

Роз`яснити ОСОБА_7 право на звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162 КК України, і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

У разі згоди обвинуваченого ОСОБА_7 на звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162 КК України, звільнити його від кримінальної відповідальності за вказаними епізодами кримінальної протиправної діяльності на підставі ст. 49 КК України, кримінальне провадження в цій частині закрити, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, а також визначити йому покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання призначеного цим вироком невідбутого покарання за вироком Макарівського районного суду Київської області від 27.10.2020, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

У разі незгоди обвинуваченого ОСОБА_7 на звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162 КК України, призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді 1 року обмеження волі, та на підставі ч. 5 ст. 74, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити його від призначеного покарання;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання призначеного цим вироком невідбутого покарання за вироком Макарівського районного суду Київської області від 27.10.2020, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Виключити з мотивувальної частини формулювання доведеного обвинувачення за епізодом від 28.11.2021, кримінальне провадження за фактом якого закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Ухвалити окрему ухвалу щодо закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України (епізод від 22.08.2021) у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння, з дотриманням вимог ст. 4792 КПК України.

В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що кримінальні правопорушення відносно ОСОБА_7 , передбачені ч. 1 ст. 162 КК України, вчинені 15.06.2021, 10.08.2021 та 23.08.2021, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, відносяться до кримінальних проступків. На момент ухвалення оскаржуваного вироку, строк притягнення останнього до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 162 КК України сплинув 23.08.2024. Суд повинен був роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 право на звільнення від кримінальної відповідальності за вказаними кримінальними правопорушеннями та за умови його згоди, звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. У разі відмови від звільнення, суд повинен був визнати його винним та призначити покарання, однак звільнити від нього на підставі ч. 5 ст. 74 КК України.

Суд не застосував закон, який підлягає застосуванню, натомість засудив останнього за ч. 1 ст. 162 КК України та призначив покарання, тобто застосував закон, який не підлягає застосуванню.

Крім того, суд першої інстанції визнав обвинуваченого ОСОБА_7 винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначив покарання, однак в порушення вимог ст. 369 КПК України, цим же вироком вирішив питання про закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 185 КК України (епізод від 28.11.2021) на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, в його мотивувальній частині, повинен був вказати виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчинені якого особу визнано винною, із посиланням на норму КК України, якою встановлено відповідальність за таке правопорушення.

Натомість суд навів формулювання обвинувачення ОСОБА_7 за епізодами його кримінальної протиправної діяльності від 15.06.2021 та 10.08.2021, в яких зазначив, про наявність в діях обвинуваченого раніше виниклого умислу на вчинення крадіжки та мотиву у виді особистого збагачення, таким чином виклав обвинувачення в межах та з урахуванням ознак, обов`язкових для кваліфікації кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 КК України.

Однак, в подальшому, суд, зазначивши, що суми викраденого майна в обох епізодах недостатньою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 185 КК України, кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 162 КК України, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке, позбавило можливості ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення потерпілого, який не заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, провівши судові дебати, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з ст. 369 КПК України судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку. Судове рішення, у якому слідчий суддя, суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали.

Відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок ухвалюється у разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення. У такому випадку суд призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.

Натомість суд першої інстанції вказаних вимог не дотримався, чим допустив істотне порушення кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, під час судового розгляду в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 прокурором змінено пред`явлене обвинувачення, за яким обвинуваченому інкримінувалось вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162; ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор у кримінальному провадженні просив кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за епізодом крадіжки майна від 22.08.2021 закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна відповідальність.

Суд, провівши судовий розгляд вказаного кримінального провадження, всупереч положенням ч. 2 ст. 373 КПК України, встановивши вчинення ОСОБА_7 повторного викрадення майна за епізодом від 22.08.2021, ухвалив обвинувальний вирок, яким закрив кримінальне провадження № 0001134 від 16.06.2021 за цим же епізодом на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Тобто суд першої інстанції ухвалив рішення про закриття кримінального провадження за одним з епізодів у формі обвинувального вироку.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, допустив таке порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому, у відповідності з приписами ст. ст. 409, 411, 412, 415 КПК України, є підставою для скасування вироку суду з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині слід перевірити при новому розгляді провадження, а відтак, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Скасовуючи вирок та призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, продовжити на 60 днів, до 31.07.2025, оскільки відсутні підстави для його зміни або скасування.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 405, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_13 задовольнити частково.

Вирок Макарівського районного суду Київської області від 24 грудня 2024 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185 КК України скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Продовжити ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 днів до 31 липня 2025 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

______________ _________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/3293/2025

№ 370/2914/21

Категорія КК: ч. 2 ст. 185 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_1

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Макарівського районного суду Київської області від 27.10.2020 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162; ч. 2 ст. 185 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 405, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_13 задовольнити частково.

Вирок Макарівського районного суду Київської області від 24 грудня 2024 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185 КК України скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Продовжити ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 днів до 31 липня 2025 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголосити 09 червня 2025 року о 09 годині 30 хвилин.

С у д д і :

______________ _________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3