Справа № 367/3380/25
Провадження №1-кс/367/646/2025
УХВАЛА

Іменем України

28 травня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

Слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участі:

представника в/м: ОСОБА_3 ,

власника майна: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду клопотання представника ОСОБА_3 яка діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про повернення тимчасово вилученого майна за результатом обшуку за адресою:АДРЕСА_1 у кримінальному провадженню за № 0000072 від 05.08.2024 ,-

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшло зазначене клопотання. Клопотання обгрунтовується, що слідчим відділом поліції №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування правопорушення передбаченого ч.3 ст.240 ККУ за №0000072 від 05 серпня 2024 року

16.04.2025 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Ірпінського міського суду від 09.04.2025 року. За результатами обшуку було вилучено наступні речі: мобільний телефон «Samsung» в корпусі блакитного кольору; печатки ФОП ОСОБА_4 -2шт; банківська картка № НОМЕР_1 ; мобільний телефон «iphone» поміщений до спец пакету ВУМ 200 14 01; чотири блокноти з рукописними записами, поміщено до спец пакету PSP 7134 383; сім папок з документами та непідшиті документи (виписки по рахункам, видаткові накладні, товаротранспортні накладні, та інш) помішені до двох пакетів PSP 71343 82? PSP 71343 81; ноутбук «Lenovo», жорсткий диск «Vge», блок живлення, поміщено до пакету PSP 7134380;

30.04.2025 року до Слідчого відділу поліції №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області було подано клопотання про повернення тимчасово вилученого майна.

На дату подання скарги, вилучене майно не є арештованим на підставі рішення суду та не повернуто власникам. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 220 КПК України у слідчого було 3 дні на розгляд клопотання про повернення тимчасово вилученого майна та надання відповіді. Станом на дату подання скарги будь якої відповіді не надходило.

Дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Статтею 303 ч. 1 п. 1 КПК України визначено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Стаття 304 ч. 1 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Статтею 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Згідно із ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції від 17.07.1997 № 475/97-ВР, зокрема статтею 1 Першого протоколу до неї, визначено: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Пунктом 39 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» (Заява № 4909/04) будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним (пункт 107 рішення у справі «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), №3202/96).

Пунктом 50 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) визначено, що вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, а також передбачено, що позбавлення власності можливе тільки «на умовах, передбачених законом». Вираз «на умовах, передбачених законом» найперше вимагає, щоб відповідний захід мав певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, зможе передбачити його наслідки для себе (пункт 155 рішення Європейського суду з прав людини від 29.04.2003 у справі «Полторацький проти України»).

Отже, саме державні органи та установи, якими було застосоване обмеження права особи на мирне володіння своїм майном мають довести, що таке втручання було застосовано у відповідності до вимог закону, що таке обмеження є необхідним та при цьому забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

09 квітня 2025 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області, задоволено клопотання, про надання дозволу слідчому слідчого відділення відділу поліції №2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанту поліції ОСОБА_7 , слідчому слідчого відділення відділу поліції №2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майору поліції ОСОБА_8 , слідчому слідчого відділення відділу поліції №2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_9 , слідчому слідчого відділення відділу поліції №2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_10 , слідчому слідчого відділення відділу поліції №2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітану поліції ОСОБА_11 , на проведення обшуку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , з метою відшукання документів, чорнових записів, мобільних телефонів, комп`ютерів, ноутбуків тощо, на яких міститься інформація щодо незаконного видобутку корисних копалин та їх подальшої реалізації, та інші речі, які мають значення для досудового розслідування, і самі по собі та в сукупності з іншими доказами можуть бути використані під час судового розгляду.

Одночасно, представником Бучанської Окружної прокуратури Київської області, не надано доказів, що підтверджують накладення арешту слідчим суддею на майно, про повернення якого просить заявник.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170 - 173, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника ОСОБА_3 яка діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про повернення тимчасово вилученого майна задовольнити.

Повернути тимчасово вилучене майно 16.04.2025 року за результатами обшуку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Ірпінського міського суду від 09.04.2025 року а саме: мобільний телефон «Samsung» в корпусі блакитного кольору; печатки ФОП ОСОБА_4 -2шт; банківська картка № НОМЕР_1 ; мобільний телефон «iphone» поміщений до спец пакету ВУМ 200 14 01; чотири блокноти з рукописними записами, поміщено до спец пакету PSP 7134 383; сім папок з документами та непідшиті документи (виписки по рахункам, видаткові накладні, товаротранспортні накладні, та інш) помішені до двох пакетів PSP 71343 82? PSP 71343 81; ноутбук «Lenovo», жорсткий диск «Vge», блок живлення, поміщено до пакету PSP 7134380;

Повний текст ухвали буде складено, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1