Справа №127/1982/20
Провадження №1-о/127/9/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , оглянувши матеріали заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 11.02.2020 у справі №127/1982/20 за скаргою ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 від 08.01.2020 про закриття кримінального провадження №0000778 від 07.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 11.02.2020 у справі №127/1982/20.

Заява мотивована тим, що при винесенні вказаної ухвали суддею не було взято до уваги ряд обставин та фактів, які мають важливе значення для досудового розслідування, у зв`язку з чим рішення підлягає перегляду.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали заяви, дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття провадження, з огляду на таке.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11.02.2020 у справі №127/1982/20, як залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного суду від 05.03.2020, тобто набрала законної сили, у задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 від 08.01.2020 про закриття кримінального провадження №0000778 від 07.08.2018 відмовлено.

Обґрунтовуючи заяву ОСОБА_2 вказує про те, що при винесенні ухвали по справі №127/1982/20, судом не було враховано усі обставини.

Однак, наведені обставини в жодному разі не є нововиявленими обставинами в розумінні статті 459 КПК України.

Відповідно до частини першої статті 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Системне, логічне й телеологічне тлумачення норм, що містяться в главі 34 КПК указує на те, що перегляду за нововиявленими обставинами підлягають не всі судові рішення, а лише ті, якими завершується розгляд кримінального провадження по суті в суді відповідної інстанції.

По-перше, на це вказує зміст ст. 459 КПК, частина друга якої визначає, що слід вважати нововиявленими обставинами:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Логіка і мета цієї норми, з огляду на її зміст, вказують на те, що процедура перегляду за нововиявленими обставинами має застосовуватися до тих судових рішень, якими завершено кримінальне провадження по суті та які, власне, й породжують певні кримінально-правові наслідки або констатують відсутність підстав для настання таких наслідків (вирок, ухвала про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, судові рішення судів апеляційної та касаційної інстанції щодо таких рішень).

Такий висновок цілком узгоджується із загальним законодавчим підходом до регламентації різних процедур перегляду судових рішень. Наприклад, чинне кримінальне процесуальне законодавство гарантує право на апеляційне оскарження судових рішень, якими завершено розгляд кримінального провадження по суті, однак лише в деяких, дуже обмежених, випадках передбачає можливість окремого апеляційного оскарження ухвал суду, що постановляються під час підготовчого судового засідання чи судового розгляду кримінального провадження і якими розгляд цього провадження не завершується по суті.

По-друге, на відміну від права на апеляційне оскарження, жодна норма КПК не містить указівки на можливість перегляду за нововиявленими обставинами ухвал слідчих суддів.

Так, у главі 34 КПК йдеться лише про «суд», тоді як «слідчий суддя» взагалі не згадується.

Крім того, ст. 260 КПК передбачає, що право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, мають учасники судового провадження. При цьому відповідно до положень ст. 3 КПК, яка містить визначення основних термінів КПК, чітко розрізняє стадії досудового провадження і судового провадження (п. 10 ч. 1 ст.3КПК) і визначає судове провадження як кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами (п.24 ч. 1 ст.3КПК).

Про неможливість перегляду рішень слідчого судді ухвалених під час досудового розслідування за нововиявленими обставинами також висловився Верховний Суд у своїй постанові від 03.02.2020 у справі №522/14170/17.

Враховуючи вищевикладені норми, ухвала слідчого судді від 11.02.2020 (справа № 127/19820/20) не підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.

Норми КПК України не передбачено винесення такого рішення як відмова у відкритті провадження за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами. У той же час, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК). Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику ЄСПЛ як джерело права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, що передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення.

У випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК (частина 6 статті 9 КПК).

Так ч. 4 ст. 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи положення ст..ст. 429, 462, 463, 464 КПК України, відсутність у КПК України можливості перегляду за нововиявленими обставинами ухвал слідчого судді за результатами розгляду скарг, поданих в порядку статті 303 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження.

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11.02.2020 у справі №127/1982/20 за скаргою ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 від 08.01.2020 про закриття кримінального провадження №0000778 від 07.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання заявником.

Слідчий суддя