Справа № 308/8825/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород скаргу представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого Шостого слідчого відділу (із дислокацією у м. Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 від 05.06.2025 року про закриття кримінального провадження за №0000135 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою на постанову слідчого Шостого слідчого відділу (із дислокацією у м. Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 від 05.06.2025 року про закриття кримінального провадження за №0000135 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Скаргу обґрунтовано тим, що ознайомившись з постановою про закриття кримінального провадження від 05.06.2025 року, вважає, що досудове слідство проведено упереджено та не об`єктивно, постанова є незаконною і підлягає скасуванню. Вважає, що в процесі досудового слідства невірно встановлена послідовність розвитку подій, що спричинило невірні, однобокі висновки слідчим, до уваги взято тільки версію працівників поліції, яка грубо сфальшована відомчими службовими перевірками.

Кримінальне провадження закрито на підставі того, що тілесні ушкодження, які отримав ОСОБА_3 під час його затримання працівниками поліції є легкими тілесними ушкодженнями і були нанесені йому не в результаті перевищення влади працівниками поліції, а тому, що ОСОБА_3 чинив опір працівникам поліції при його затриманні, що не відповідає дійсним обставинам справи і спростовується наступним.

В обґрунтування своїх протиправних дій інспектор СРПП відділення поліції № 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_6 та поліцейський СРПП цього ж підрозділу ОСОБА_7 зазначали, що підставою для зупинки автомобіля ОСОБА_3 було те, що у його автомобіля не освічувався задній номерний знак в темну пору доби і він не надав для перевірки посвідчення водія, а також те, що під час затримання ОСОБА_3 було добре помітно та відчутно від останнього запах алкоголю.

В подальшому ОСОБА_3 звинуватили ще і у вчиненні адміністративного правопорушення - злісна непокора працівникам поліції. Всі ці твердження є неправдивими, що доведено Великоберезнянським в процесі розгляду районним судом Закарпатської області адміністративних справ № 298/1239/23 та № 298/2197/23. В процесі розгляду Великоберезнянським районним судом Закарпатської області адміністративної справи № 298/1239/23, встановлено, що на відеозаписі наданому суду відповідачем (працівниками поліції), яке велося під час затримання ОСОБА_3 , чітко видно, що номерний знак в автомобілі ОСОБА_3 був освітленим, а також відсутні пропозиція надати посвідчення водія та відмова від такої. Хоча, в судовому засіданні представник працівників поліції зазначав, що особу правопорушника - ОСОБА_3 було встановлено відповідно до посвідчення водія, при цьому ОСОБА_3 , як зазначено вище, притягався до відповідальності за не пред`явлення такого.

Судом встановлено, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_3 22.05.2023 року вчинив дії передбачені ч. 1 ст.ст. 121-3, 126 КУпАП. Вказані обставини встановлені судом на підставі належних доказів і не спростовані відповідачем. Тобто, вимога працівниками поліції зупинки автомобіля ОСОБА_3 була незаконною. Рішення набрало законної сили 10.10.2023 року.

Щодо запаху алкоголю, який згідно рапорту інспектора ОСОБА_6 було добре помітно та відчутно від ОСОБА_3 під час його затримання, то це твердження також є неправдивим та повністю спростованим. Освідчення ОСОБА_8 на вміст алкоголю в крові, працівниками поліції не проводився, оскільки в результаті протиправних дій працівників поліції, ОСОБА_8 , відразу забрала швидка медична допомога. Тому, у відповідності до запиту, начальником СВ ВП № 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_9 в особи ОСОБА_3 було відібрано зразки крові для проведення токсикологічної експертизи.

Згідно медичних довідок, а саме: аналізу крові № 3750 від 22.05.2023 року виданого КМП «УМЛК» УМР КДЛ, вмісту алкоголю в крові ОСОБА_3 не виявлено, згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_3 виданої КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради, в результаті проведених аналізів відібраних у ОСОБА_3 етанолів тест - негативний.

В свою чергу, швидка медична допомога знадобилася ОСОБА_3 в зв`язку з тим, що одразу після зупинки ОСОБА_3 співробітники Національної поліції, застосували відносно ОСОБА_3 фізичну силу, зокрема, нанесли один удар прикладом автомата в область спини та у подальшому повалили його на землю і почали наносити тілесні ушкодження по різних частинах тіла. Вказані дії супроводжувались викручуванням рук та застосуванням кайданок. При цьому співробітники поліції не надали ОСОБА_3 жодної інформації про причини зупинки, не представились, не пред`явили службове посвідчення, не інформували його про наявність чи відсутність ознак будь-якого правопорушення у зв`язку з яким відбуваються такі дії, не оголосили йому права, визначені відповідними нормами закону залежно від характеру правопорушення, у тому числі не надали ОСОБА_3 можливості реалізувати власне право на захист та у подальшому безпідставно застосували фізичну силу, яка супроводжувалась агресивним нанесенням йому тілесних ушкоджень.

У подальшому через дії співробітників Національної поліції в ОСОБА_3 раптово погіршився стан здоров`я. Зокрема, він відчував сильні болі в області грудної клітки, а також в області гомілковостопного суглобу правої ноги. Його рідні викликали карету швидкої допомоги, якою ОСОБА_3 доставлено до Ужгородської ЦИКЛ, де йому було надано відповідну медичну допомогу. Із виписки історії хвороби на ім`я ОСОБА_3 , в нього діагностовано закриту тупу травму живота, множинні забої м`яких тканин грудного та поперекового відділу хребта, лівого колінного суглобу, забою м`яких тканин голови.

Крім того, по факту події, яка відбулася 22.05.2023 року було відкрито кримінальне провадження № 0000178 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення в діях ОСОБА_3 передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України - опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків щодо охорони громадського порядку. Під час досудового розслідування даного кримінального провадження було проведено всі можливі слідчі дії та встановлено, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

В зв`язку з цим, 13 вересня 2023 року винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000178 від 22.05.2023 р., яку слідча не приєднала до матеріалів даного кримінального провадження.

Задля виправдання своїх противних дій працівники поліції складають протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 941413 від 20.11.2023 року про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП.

В процесі розгляду Великоберезнянським районним судом Закарпатської області адміністративної справи № 298/2197/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП за вчинення злісної непокори працівникам поліції, а саме невиконання їхніх законних вимог, відмови надавати документи та намагання втекти з місця вчинення адмінправопорушення встановлено, що працівниками поліції не долучено жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_3 злісної непокори і тому суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та закриває провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Постанова набрала законної сили 14.05.2024 року.

Тобто, всі зазначені працівниками поліції факти, які, начебто виправдовують іх незаконні дії спростовані рішеннями суду.

Факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 підтверджений висновком судово-медичної експертизи на підставі медичної документації виданої Ужгородською ЦМКЛ, куди був доставлений в кареті швидкої допомоги ОСОБА_3 після побиття

Представник заявника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, при цьому 21.07.2025 року подав до суду заяву про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримує.

Слідчий Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності слідчого, оскільки його відсутність згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до вимог ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000135, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, якими є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Слідчим суддею встановлено, що відповідно до заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі ОСОБА_3 ), який визнаний потерпілим у даному кримінальному провадженні, встановлено, що 22.05.2023 близько 03:00 год. по вул. Гагаріна, 9 у смт. Великий Березний Ужгородського району Закарпатської області працівники поліції, не повідомивши ОСОБА_3 про причини зупинки затримали його, в ході чого нанесли ОСОБА_3 тілесні ушкодження.

Так досудовим розслідуванням встановлено, що нарядом ГРПП «Аркан-1» у складі: інспектора СРПП відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі - ОСОБА_6 ) та поліцейського СРПП цього ж підрозділу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (надалі ОСОБА_7 ) здійснювалося патрулювання території обслуговування на службовому автомобілі марки «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_1 , під час якого вони помітили автомобіль марки «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_2 , на якому у темну пору доби не освітлювався задній номерний знак, що є порученням п. 2.9 «в» Правил порожнього руху. У зв`язку із чим поліцейський ОСОБА_7 , який керував вказаним службовим автомобілем, за допомогою включеної світлової та звукової сигналізації (проблискові маячки синього та червоного кольору) намагався, на вимогу поліцейських про зупинку не реагував та продовжував рух. В подальшому вищевказаний наряд поліції, здійснюючи переслідування вищевказаного автомобіля під керуванням ОСОБА_3 , наздогнав його біля будинку за місцем проживання, тобто за адресою: АДРЕСА_1 , де зазначені працівники поліції намагалися затримати ОСОБА_3 , поваливши останнього на землю, однак останній чинив опір, а з будинку вийшли родичі ОСОБА_3 , зокрема його батько - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (надалі ОСОБА_10 ), намагався перешкодити поліцейським здійснити затримання ОСОБА_3 , та в якийсь момент ОСОБА_3 вдалось забігти до будинку у якому він проживав.

Також поліцейські стверджували, що ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак останній з будинку не входив, та від проходження огляду за допомогою алкотестера «Drager», на стан алкогольного сп`яніння відмовився, мотивуючи тим, що погано себе почуває.

В подальшому, ОСОБА_3 викликав лікарів швидкої медичної допомоги, та був госпіталізований до медичного закладу.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи у ОСОБА_3 виявлено наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма живота, множинні забої м`яких тканин грудного та поперекового відділу хребта, лівого колінного суглобу, забій м`яких тканин голови, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Експертом, з урахуванням матеріалів наданих на дослідження, які скеровано разом із супровідним листом від 17.04.2025 №12-61-444-2025/ЕК разом з постановою про призначення судово-медичної експертизи, зроблено висновок проте, що по давності вказані тілесні ушкодження, вкладаються в час події, яка мала місце 22.05.2023 і не суперечать обставинам справи.

Поліцейськими ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом на якому не освітлювався задній номерний знак та не пред`явив для перевірки посвідчення водія складено протоколи про вчинені адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121-3 та ч. 1 ст. 126 КУпАП. А також за не виконання вимоги поліцейського щодо зупинки транспортного засобу, яку поліцейський здійснив увімкнення проблискових маячків за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Начальником СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНІ в Закарпатській області ОСОБА_12 щодо ОСОБА_3 складено протокол за злісну непокору працівникам поліції інспектору СРПП ОСОБА_13 та поліцейському ОСОБА_14 , а саме: ОСОБА_3 не виконував їхні законні вимоги, відмовлявся надавати документи та намагався втекти з місця вчинення адмінправопорушення, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Проте вказані протоколи були скасовані Великобезнянським районним судом Закарпатської області.

Також у постанові вказано, що по вказаному факту, на підставі рапорту поліцейських ОСОБА_11 та ОСОБА_6 слідчим відділенням ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000178 за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.342 КК України, у якому жодній особі не повідомлено про підозру, а досудове розслідування триває.

Крім того у постанові містяться посилання на відеозапис із нагрудного відеореєстратора (боді-камери) та відеозапис долучений ОСОБА_3 .

Було проведене службове розслідування за фактом заподіяння тілесних ушкоджень, проте порушень працівника поліції не виявлено.

Слідча у постанові вказує, що було допитано потерпілого ОСОБА_3 , поліцейських ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , свідків членів слідчо-оперативної групи ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , начальника відділу превенції Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_17 , заступника начальника ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_18 , родичі ОСОБА_3 , зокрема батьки ОСОБА_10 та ОСОБА_19 та дружина ОСОБА_20 .

Таким чином дослідивши матеріали вказаного кримінального провадження, допитавши потерпілого та свідків даної події, дослідивши наявні докази в їх сукупності, орган досудового розслідування приходить до висновку щодо відсутності в діях поліцейських ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ознак, які б вказували на перевищення службових повноважень працівниками правоохоронного органу, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що супроводжувалося насильством, застосуванням спеціальних засобів, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

Таким чином, орган досудового розслідування приходить до висновку, що відсутні об`єктивні підстави вважати, що фізичний вплив і спеціальні засоби, застосовані до ОСОБА_3 були неспівмірні з його діями, що супроводжувалися фізичною протидією - утримуванням під тулубом власного тіла лівої руки, перешкоджанням фіксації на його руках кайданок, тому застосування поліцейськими фізичного впливу і спеціальних засобів - кайданок, були крайньою мірою, застосовуваною до ОСОБА_3 . При цьому, така поведінка ОСОБА_3 не могла свідчити про його намір сумлінного та безумовного виконання вимог працівників правоохоронного органу.

Слідча у постанові зазначає, що будучи допитаними родичі ОСОБА_3 повідомили, про те, що вони бачили як поліцейські повалили на землю ОСОБА_3 та здійснювали його затримання, при цьому намагалися перешкодити їм, та зрештою їм це вдалося. Проте, ці докази не доводять, вчинення поліцейськими дій, які явно виходять за межі їх повноважень, а лише підтверджують застосування останніми фізичного впливу і спеціальних засобів до ОСОБА_3 , при цьому родичі ОСОБА_3 не могли на момент його затримання знати щодо того чи було таке затримання ОСОБА_3 поліцейськими правомірним, однак не зважаючи на це, все одно перешкоджали поліцейським затримати ОСОБА_3 , штовхаючи та відтягуючи їх від ОСОБА_3 , що у свою чергу може свідчити про зацікавленість даних свідків у справі.

Отже, вчинені поліцейськими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , дії в даній обстановці, були пропорційними ситуації, що склалася і не виходять за межі тих прав і повноважень, які надані їм та визначені у ст.ст. 18,29,30,35,42,44,45 ЗУ «Про Національну поліцію» та ст. 259,260 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що його виключають. А тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження й оцінки слідчим доказів у сукупності.

Згідно з ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення можливо у разі встановлення, що подія, з приводу якої надійшли заява або повідомлення, відбулася, була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльності), але сама по собі не є злочином, оскільки: відсутній хоча б один із елементів складу кримінального правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона); або наявні обставини, які виключають злочинність діяння.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого, прокурора повинна містити відомості про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтованості та посилання на положення КПК України.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

На слідчого суддю відповідно до норм КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим, дізнавачем постанови. Зокрема, якщо слідчим, дізнавачем закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, дізнавачем доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

За змістом п.п.1, 2, 4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п.3 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Розглядаючи скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження з підстав неповноти досудового розслідування, слідчий суддя з метою перевірки доводів заявника оглянув матеріали кримінального провадження №0000135 та встановив наступне.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні розпочато за заявою ОСОБА_21 про вчинення злочину, в якій останній повідомив, що 22.05.2023 посинаючи з 3 год. 10 хв. по 6 ранку працівники поліції біля його будинку №9 в селі Малий Березний Ужгородського району Закарпатської області нанесли йому тілесні ушкодження, спричинивши при цьому сильну фізичну біль та моральні страждання (а.с.4-12).

Матеріали кримінального провадження містять вказівки прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури, в яких, серед іншого доручено витребувати та провести огляд відеозаписів із боді-камер поліцейських ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , про що скласти відповідний протокол, встановити та допитати як свідків працівників ШМД, які 22.05.2023 оглядали ОСОБА_3 з приводу виявлених у останнього тілесних ушкоджень (а.с. 23-24).

Постановою старшого слідчого Шостого слідчого відділу (із дислокацією у м. Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_22 від 05.06.2023 року закрито кримінальне провадження за №0000135 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України у зв`язку з відсутності складу кримінального правопорушення (а.с.73-78).

Постановою прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_23 від 27.09.2023 року скасовано постанову старшого слідчого Шостого слідчого відділу (із дислокацією у м. Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_22 від 05.06.2023 року про закриття кримінального провадження за №0000135 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України (а.с.81-82).

Матеріали кримінального провадження містять вказівки прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури, в яких, серед іншого доручено провести огляд відеозапису на компакт-диску наданому ОСОБА_3 до заяви про злочин від 30.05.2023, провести їхні огляди за вкладанням відповідних протоколів, витребувати відеозаписи зі службових камер поліцейських, які здійснювали затримання ОСОБА_3 , провести їхні огляди за вкладанням відповідних протоколів, встановити та допитати як свідків працівників ШМД, які 22.05.2023 оглядали ОСОБА_3 з приводу виявлених у останнього тілесних ушкоджень (а.с. 181-182).

Разом з тим, матеріали кримінального провадження не містять матеріалів на виконання вищевказаних вказівок прокурора.

В оскаржуваній постанові слідча обмежилася посиланням про те, що було оглянуто відеозаписи надані потерпілим ОСОБА_3 та з боді-камер поліцейських. Однак, слідчими не оглянуто дані електронні носії інформації, їх зміст не перевірено та не надано такому жодної належної оцінки, не складено протокол огляду та перегляду зазначеного цифрового носія інформації.

З огляду на викладене, слідчий без проведення необхідного обсягу слідчих дій, оцінки доказів та їх перевірки, зробив передчасний висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження, обставини, які викладені заявником у заяві про вчинення кримінального правопорушення, не стали предметом належного їх розслідування слідчим.

Наведене свідчать, що про те, що постанова є такою, що винесена передчасно на підставі неповно проведеного досудового розслідування без всебічного та об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення.

При цьому неповнота при дослідженні фактичних обставин кримінального провадження призводить до висновків, які не можна визнати достовірними та об`єктивними, оскільки відповідно до вимог КПК України слідчий, дізнавач зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно дослідити обставини діяння, що мали місце.

Між тим, закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення можливо у разі встановлення, що подія, з приводу якої надійшли заява або повідомлення, відбулася, була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльності), але сама по собі не є злочином, оскільки: відсутній хоча б один із елементів складу кримінального правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона), або наявні обставини, які виключають злочинність діяння.

Статтею 8 КПК України визначено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суду з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» від 28 жовтня 1998 року). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» від 08 липня 1999 року та «Ґюль проти Туреччини» від 14 грудня 2000 року).

З огляду на вищенаведене слідчий суддя дійшов висновку, що постанова про закриття кримінального провадження №0000135 винесена без урахування усіх обставин справи, без проведення під час досудового розслідування необхідного обсягу дій, які були б достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення, а тому зважаючи на вказане, оскільки при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст.110 КПК України, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова є передчасною та підлягає скасуванню.

При новому розслідуванні належить виконати усі слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу кримінального правопорушення в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

У відповідності до ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора.

У зв`язку із наведеним вище скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.110, 303, 306, 307, 309, 310 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого Шостого слідчого відділу (із дислокацією у м. Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 від 05.06.2025 року про закриття кримінального провадження за №0000135 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1