Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/876/25
Провадження № 1-кп/382/108/25
УХВАЛА

05 травня 2025 року Яготинський районний суд Київської області

у складі: судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засідання в залі суду в м. Яготин Бориспільського району Київської області кримінальне провадження за № 0000465 відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Яготин Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця міста Яготин Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця міста Яготин Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця село Безуглівка Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого, відносно якого 26.02.2025 року скерованого до Яготинського районного суду Київської області обвинувальний акт за ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України,

по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Яготинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000465 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.03.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурором заявлено клопотання про призначення кримінального провадження до судового розгляду. Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 не заперечив щодо призначення справи до судового розгляду. Захисник обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - ОСОБА_9 зазначив, що на його думку обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, але при цьому захисник не конкретизує в чому саме обвинувальний акт не відповідає вимогам законодавства. При цьому, захисник ОСОБА_9 зазначив, що клопотань про повернення обвинувального акту заявляти не буде.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду. Потерпілий ОСОБА_10 не заперечував щодо призначення справи до судового розгляду.

Заслухавши учасників судового провадження, суд вважає, що підстав для прийняття рішень в порядку п.п.1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України щодо повернення обвинувального акта прокурору не встановлено, тому кримінальне провадження належить призначити до судового розгляду, який провести за участю прокурора, обвинувачених, захисників та потерпілого.

Під час досудового розслідування 12.03.2025 року слідчим суддею Бориспільського міськрайонного суду Київської області відносно обвинуваченого ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з 10.03.2025 по 08 травня 2025 року.

Прокурором подано до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 строком на 60 днів, без права внесення застави, оскільки наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що він може: - переховуватися від суду; - незаконно впливати на потерпілого та свідків; - вчинити інші кримінальні правопорушення.

Клопотання прокурора обгрунтовано тим, що злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 296 КК України є тяжким злочином за вчинення якого передбачено покарання на строк до семи років позбавлення волі. Обвинувачений не одружений, дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, а тому ОСОБА_7 під острахом отримання максимального покарання, може переховуватися від суду. Обвинувачений знає про фактичне місце проживання свідків та потерпілого може незаконно впливати на них змушуючи змінити свої показання, дати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань для уникнення кримінальної відповідальності. Обвинувачений може повторно спровокувати конфлікт з потерпілим та спричинити йому тілесні ушкодження, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення щодо потерпілого. Крім того, на розгляді Яготинського районного суду Київської області з 26.02.2025 року перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

Захисники та обвинувачений ОСОБА_7 заперечили проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Потерпілий підтримав клопотання прокурора.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Заслухавши учасників судового засідання, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, оскільки на даний час ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що обвинувачений може: - переховуватися від суду; - незаконно впливати на потерпілого та свідків; - вчинити інші кримінальні правопорушення; продовжують існувати внаслідок того, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 129 КК України, один з яких, а саме злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України є тяжким злочином за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі за строк від трьох до семи років. Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому обгрунтовано свідчить, що він може переховуватися від суду. При цьому суд враховує відсутність у обвинуваченого місця роботи, офіційного отримання ним доходу.

Крім того, враховуючи, що обвинуваченому відомо про місце проживання потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, а тому ОСОБА_7 може здійснити спроби незаконного впливу на них з метою зміни показів, відмови в їх наданні на що вказує також і тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому.

Одночасно на існування ризику вчинення інших кримінальних правопорушень вказує і репутація обвинуваченого, оскільки на розгляді суду вже перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України (носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї), ч. 3 ст. 307 КК України (незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах), ч. 1 ст. 309 КК України (незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту). Також, суд при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою приймає до уваги і репутацію обвинуваченого за місцем проживання, а саме негативної характеристики.

У зв`язку з зазначеним, на думку суду інший більш м`який запобіжний захід не усуне зазначених ризиків.

В той же час, суд вважає, що стороною захисту не доведено, що застосуванням до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде усунено зазначені прокурором ризики.

У зв`язку з зазначеним у задоволенні клопотання захисників та обвинуваченого слід відмовити.

ОСОБА_7 обвинувачується в вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, тобто хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненному групою осіб, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень та у вчиненні кримінального проступку, перебаченого ч. 1 ст. 129 КК України, а саме погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози. За обвинувальним актом ці кримінальні правопорушення були вчиненні ОСОБА_7 одночасно, потерпілим за ними є одна і та ж особа, якій були заподіяні тілесні ушкодження.

У зв`язку з зазначеним суд вважає за необхідне не визначати розмір застави відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Під час досудового розслідування 16.04.2025 року Київським апеляційним судом відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 08 травня 2025 року з забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою:АДРЕСА_1 та покладенням інших обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурором подано до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, оскільки наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що він може: - переховуватися від суду; - незаконно впливати на потерпілого та свідків; - вчинити інше кримінальні правопорушення.

Клопотання прокурора обгрунтовано тим, що злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 296 КК України є тяжким злочином за вчинення якого передбачено покарання на строк до семи років позбавлення волі. Обвинувачений офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, а тому він під острахом отримання максимального покарання, може переховуватися від суду. Обвинувачений знає про фактичне місце проживання свідків та потерпілого може незаконно впливати на них змушуючи змінити свої показання, дати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань для уникнення кримінальної відповідальності. Обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність. Крім того, на розгляді Яготинського районного суду Київської області перебуває справа № 282/1522/21 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину щодо незаконного збуту наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів. Також, на розгляді Яготинського районного суду Київської області перебувала справа за обвинуваченням ОСОБА_4 за фактом заподіяння легких тілесних ушкоджень.

Захисник та обвинувачений ОСОБА_4 заперечили проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт протягом певного періоду доби. Потерпілий підтримав клопотання прокурора.

Заслухавши учасників судового засідання, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 2, 4, 5, 6 ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: - тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; - міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; - наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;- репутацію підозрюваного, обвинуваченого.

Суд вважає, що даний час ризики, передбачені п. 1, 3 , 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що обвинувачений може: - незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному проваджені; - переховуватися від суду; - вчинення іншого кримінального правопорушення, не зменшилися та продовжуються існувати, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України є тяжким злочином за вчинення якого санкцією визначено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі за строк від трьох до семи років.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому обгрунтовано свідчить, що він може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків, потерпілого з метою зміни ним показань наданих під час досудового розслідування.

При продовженні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд враховує, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, негативно характеризується за місцем проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності. У зв`язку з зазначеним, на думку суду інший більш м`який запобіжний захід не усуне зазначених ризиків.

Клопотання захисника та обвинуваченого задоволенню не підлягає, оскільки на думку суду на даному етапі судового розгляду лише цілодобовий домашній арешт може запобігти ризикам про які зазначає прокурор.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 194 КПК України суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки: - цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги;

- прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду у визначений ними час, а у разі неможливості з`явитися через поважні причини, повідомляти про це посадову особу чи орган, який здійснив виклик;

- повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання та/або роботи;

- утриматися від спілкуватися з свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

Під час досудового розслідування 14.04.2025 року слідчим суддею Бориспільського міськрайонного суду Київської області відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 11 травня 2025 року з забороною залишати місце проживання з 22:00 до 06:00 та покладенням інших обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурором подано до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів, оскільки наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що він може: - переховуватися від суду; - незаконно впливати на потерпілого та свідків; - вчинити інше кримінальні правопорушення.

Клопотання прокурора обгрунтовано тим, що злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 296 КК України є тяжким злочином за вчинення якого передбачено покарання на строк до семи років позбавлення волі. Обвинувачений знає про фактичне місце проживання свідків, потерпілого може незаконно впливати на них змушуючи змінити свої показання та викривлення обставин вчинення кримінального правопорушення. Обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність.

Захисник та обвинувачений ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Потерпілий підтримав клопотання прокурора.

Заслухавши учасників судового засідання, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 2, 4, 5, 6 ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: - тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; - міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; - наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;- репутацію підозрюваного, обвинуваченого.

Суд вважає, що даний час ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що обвинувачений може: - незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному проваджені; - переховуватися від суду; - вчинення іншого кримінального правопорушення, не зменшилися та продовжуються існувати, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України є тяжким злочином за вчинення якого санкцією визначено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі за строк від трьох до семи років.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому обгрунтовано свідчить, що він може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків, потерпілого з метою зміни ним показань наданих під час досудового розслідування.

При продовженні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд враховує, що обвинувачений офіційно не працевлаштований та негативно характеризується за місцем проживання. У зв`язку з зазначеним, на думку суду інший більш м`який запобіжний захід не усуне зазначених ризиків.

Клопотання захисника та обвинуваченого задоволенню не підлягає, оскільки на думку суду на даному етапі судового розгляду лише домашній арешт може запобігти ризикам про які зазначає прокурор.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 194 КПК України суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки: - не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 20 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. без дозволу суду, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги;

- прибувати за кожною вимогою до суду у визначений час, а у разі неможливості з`явитися через поважні причини, повідомляти про це посадову особу чи орган, який здійснив виклик;

- повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання та/або роботи;

- утриматися від спілкуватися з свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

Під час досудового розслідування 14.04.2025 року слідчим суддею Бориспільського міськрайонного суду Київської області відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 11 травня 2025 року з забороною залишати місце проживання з 22:00 до 06:00 та покладенням інших обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурором подано до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів, оскільки наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що він може: - переховуватися від суду; - незаконно впливати на потерпілого та свідків; - вчинити інше кримінальні правопорушення.

Клопотання прокурора обгрунтовано тим, що злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 296 КК України є тяжким злочином за вчинення якого передбачено покарання на строк до семи років позбавлення волі. Обвинувачений знає про фактичне місце проживання свідків, потерпілого може незаконно впливати на них змушуючи змінити свої показання та викривлення обставин вчинення кримінального правопорушення. Обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність.

Захисник та обвинувачений ОСОБА_6 заперечили проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Потерпілий підтримав клопотання прокурора.

Заслухавши учасників судового засідання, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 2, 4, 5, 6 ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: - тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; - міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; - наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;- репутацію підозрюваного, обвинуваченого.

Суд вважає, що даний час ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що обвинувачений може: - незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному проваджені; - переховуватися від суду; - вчинення іншого кримінального правопорушення, не зменшилися та продовжуються існувати, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України є тяжким злочином за вчинення якого санкцією визначено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі за строк від трьох до семи років.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому обгрунтовано свідчить, що він може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків, потерпілого з метою зміни ним показань наданих під час досудового розслідування.

При продовженні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд враховує, що обвинувачений офіційно не працевлаштований та негативно характеризується за місцем проживання. У зв`язку з зазначеним, на думку суду інший більш м`який запобіжний захід не усуне зазначених ризиків.

Клопотання захисника та обвинуваченого задоволенню не підлягає, оскільки на думку суду на даному етапі судового розгляду лише домашній арешт може запобігти ризикам про які зазначає прокурор.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 194 КПК України суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки: - не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_6 з 20 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. без дозволу суду, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги;

- прибувати за кожною вимогою до суду у визначений час, а у разі неможливості з`явитися через поважні причини, повідомляти про це посадову особу чи орган, який здійснив виклик;

- повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання та/або роботи;

- утриматися від спілкуватися з свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

На розгляді Яготинського районного суду Київської області, який діє у складі головуючого судді ОСОБА_11 знаходиться інше кримінальне провадження за № 0000057 відносно ОСОБА_7 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України (справа № 382/372/25) обвинувальний акт за яким надійшов до суду раніше.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

Відповідно до ч. 2 ст. 334 КПК України у разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

У зв`язку з зазначеним кримінальне провадження за № 0000465 за обвинувальним актом відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України слід передати Яготинському районному суду Київської області який діє у складі головуючого судді ОСОБА_11 для вирішення питання про його об`єднання з кримінальним провадженням № 0000057 відносно ОСОБА_7 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України (справа № 382/372/25).

Керуюсь ст. 176-178, 181, 183, 194, 203, 205, 314-316, 371-372, 392, 395, 532, 534 КПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження за № 0000465 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України призначити до судового розгляду.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 продовжити строком на 60 (шістдесят) календарних днів, тобто з 05 травня 2025 року по 03 липня 2025 року (включно).

Тримання під вартою ОСОБА_7 продовжувати здійснювати в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт протягом певного періоду доби відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 продовжити строком на 60 (шістдесят) календарних днів, тобто з 05 травня 2025 року по 03 липня 2025 року (включно). Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги;

- прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду у визначений ними час, а у разі неможливості з`явитися через поважні причини, повідомляти про це посадову особу чи орган, який здійснив виклик;

- повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання та/або роботи;

- утриматися від спілкуватися з свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний у вигляді особистого зобов`язання відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 продовжити строком на 60 (шістдесят) календарних днів, тобто з 05 травня 2025 року по 03 липня 2025 року (включно). Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 20 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. без дозволу суду, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги;

- прибувати за кожною вимогою до суду у визначений час, а у разі неможливості з`явитися через поважні причини, повідомляти про це посадову особу чи орган, який здійснив виклик;

- повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання та/або роботи;

- утриматися від спілкуватися з свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний у вигляді особистого зобов`язання відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 продовжити строком на 60 (шістдесят) календарних днів, тобто з 05 травня 2025 року по 03 липня 2025 року (включно). Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_6 з 20 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. без дозволу суду, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги;

- прибувати за кожною вимогою до суду у визначений час, а у разі неможливості з`явитися через поважні причини, повідомляти про це посадову особу чи орган, який здійснив виклик;

- повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання та/або роботи;

- утриматися від спілкуватися з свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням ухвали в частині застосування до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на Бориспільське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Кримінальне провадження за № 0000465 за обвинувальним актом відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України передати Яготинському районному суду Київської області який діє у складі головуючого судді ОСОБА_11 для вирішення питання про його об`єднання з кримінальним провадженням № 0000057 відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України (справа № 382/372/25).

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому КПК України. Судове рішення, яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

На ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом 5 (п`яти) днів з моменту її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

В іншій частині ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Копії ухвали направити до Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області, ДУ «Київський слідчий ізолятор», Бориспільське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Копію ухвали вручити/направити обвинуваченим, захисникам та потерпілому.

Суддя ОСОБА_1