Справа № 944/2393/25
Провадження №1-кп/944/1236/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2025м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Яворові, у дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою онлайн сервісу vkz.court.gov.ua, кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139 від 09.04.2025 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, українця, громадянина України, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

судом визнано доведеним, що 06.04.2025 близько 11:00 год майор ОСОБА_6 на території військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_2 , виявив військовослужбовця солдата ОСОБА_5 , який перебував з явними ознаками наркотичного сп?яніння, на підставі чого останнього скеровано до КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» для проходження медичного огляду на підтвердження перебування в стані наркотичного сп?яніння.

Висновком медичного огляду щодо виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000677 від 06.04.2025 у військовослужбовця солдата ОСОБА_7 виявлено стан наркотичного сп?яніння.

06.04.2025 близько 16:00 год солдат ОСОБА_5 , перебуваючи у ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що майор ОСОБА_6 в межах наданих йому повноважень за напрямком діяльності, отримавши результати обстеження солдата ОСОБА_7 , повинен скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та ініціювати перед уповноваженим органом питання щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності, маючи умисел на вжиття активних дій щодо недопущення вказаного, звернувся до майора ОСОБА_6 з проханням не складати протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, стосовно солдата ОСОБА_5 , та висловив пропозицію надати майору ОСОБА_6 за це неправомірну вигоду в сумі 10000 гривень.

В подальшому, солдат ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, 16.04.2025 близько о 13:30 год, перебуваючи за адресою: Львівська область, с.Старичі, поблизу військової частини НОМЕР_1 , надав службовій особі - т.в.о. начальника відділення протидії обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів відділу запобігання вчиненню, виявлення і припинення кримінальних та інших правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_2 майору ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 10000 гривень за невчинення ним дій щодо притягнення військовослужбовця солдата ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУПАП, після чого протиправна діяльність ОСОБА_5 була припинена правоохоронними органами, а предмет неправомірної вигоди вилучено.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України, тобто пропозиція чи обіцянка службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

До суду обвинувальний акт надійшов з угодою про визнання винуватості.

Згідно із цією угодою ОСОБА_5 повністю визнає вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією його дій.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди буде призначене покарання: за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди. Наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 , просить суд затвердити угоду про визнання винуватості від 30.04.2025.

Прокурор ОСОБА_3 вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 30.04.2025.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Як відомо із змісту статті 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

У відповідності до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Положеннями статті 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою №9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 є нетяжким злочином.

Свою винуватість у вчинених кримінального правопорушення обвинувачений визнав беззастережно.

У даному кримінальному провадженні потерпіла особа участі не бере.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, а також щодо узгодженої міри призначення покарання, підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.369 КК України.

При узгодженні покарання, сторонами враховано обставини, згідно ст.66, 67 КК України, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення.

З огляду на вищенаведене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 30.04.2025 між прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 , слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України.

Готівкові кошти, як речові докази належить конфіскувати в порядку ст.96-1, 96-2 КК України.

Питання про долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. На час ухвалення вироку термін дії запобіжного заходу вже закінчився.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000139 від 09.04.2025 року між прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, призначивши йому покарання у розмірі 1000 (одна тисяча ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Зобов`язати ОСОБА_5 сплатити штраф у місячний строк з моменту набрання цим вироком законної сили.

Заходи забезпечення у виді арешту, які накладені на підставі ухвал слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 17.04.2025 року - скасувати.

На підставі ст.96-1, 96-2 КК України речові докази: грошові кошти номіналом «200 грн.» в кількості 30 купюр серії: ВЄ6423128, ГВ8239088, ГД 0208233, ДГ 0948147, ЕЄ 5424898, ДВ 2923985, ВЄ 7560176, ВЕ 4698494, СЗ 5584296, Є37905516, ВД 6070445, АМ 7032780, ГГ 8049579, ДЕ 1381982, ДД 2257004, ДГ 2451104, АК 0811404, ЄБ 8270227, ЗБ 1444505, ЄБ 3513426, ЄБ 4264949, ГД 2224329, ГБ 8558224, ВК 9352188, ЄГ 8656717, ВЖ 4508212, ЕА 8462490, ГЄ 7334519, ГБ 6269894, АМ 1737226, номіналом «500 грн.» в кількості 6 купюр серії: ВУ4984116, 3Г6987195, ВУ 1140362, ХЖ 721992, ЗА3962896, 3Г 8803647, номіналом «1000 грн.» в кількості 1 купюра серії: АК 6270779, які поміщено до спец пакету НПУ № ICR 226202 конфіскувати у власність Держави.

Мобільний телефон марки «iPhone 13Pro max» блакитного кольору, із чехлом чорного кольору із надписом «UHE», IMEIl: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , із картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 , який поміщений у спецпакет №CRI10953462 повернути ОСОБА_5 .

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою, статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1