У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2025 м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного -адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені 28.10.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003166 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , офіційно одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2020 року народження, інваліда дитинства, раніше не судимого, офіційно не працевлаштованого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2024 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_7 , та надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному проваджені №0003166 від 28.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та визначено строк дії ухвали на 6 місяців, тобто до 30.06.2025 року.

02.04.2025 року ОСОБА_4 затримано на підставі вказаної ухвали та доставлено до Солом`янського районного суду м. Києва під вартою.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 мотивовано тим, що 20.10.2023 ОСОБА_4 у зв`язку з оголошенням Указом Президента України № 69-2022 від 24.02.2022 року загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України, був взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_2 .

20.10.2023 громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пройшов військово-лікарську комісію та згідно з рішенням ВЛК Солом`янського районного у місті Києві ТЦКСП № 11/4331 визнаний придатним до військової служби. Відстрочок від призову по загальній мобілізації, згідно положень чинного законодавства України немає.

20.10.2023 перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівниками вищевказаного центру про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України № 69-2022 від 24.02.2022 року, отримав бойову повістку про прибуття 22 жовтня 2023 року на 07:00 год. до пункту відправки в команду № НОМЕР_1 ОМБР солдат, відповідно до Указу Президента України № 64-2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану на території України», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

22.10.2023 о 07 год. 00 хв. ОСОБА_4 , будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівниками вищевказаного центру про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України № 69-2022 від 24.02.2022 року, без поважних причин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.ст.1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року № 69-2022, не з`явився за викликом до Солом`янського районного у місті Києві РТЦК, тим самим умисно, протиправно, ухилився від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.

Підстави для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, передбаченої ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відсутні.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обгрунтовано підозрювається в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

30.08.2024 в порядку ст.ст. 40, 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання, вказуючи на те, що у підозрюваного міцні соціальні зв`язки, оскільки має дружину, на утриманні перебуває неповнолітня дитина-інвалід, за якою необхідний догляд. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід, який не пов`язаний із триманням під вартою.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, з`ясувавши позицію підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина 2 статті 177 КПК України).

Отже, умовою, без якої неможливе вирішення питання про застосування запобіжного заходу, є підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення прокурора, слідчого (за погодженням з прокурором), яке ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах та в якому формується твердження (припущення) про причетність певної особи до вчинення кримінального правопорушення, засноване на результатах розслідування, з повідомленням про це такій особі та роз`ясненням її прав і обов`язків в порядку статті 276-279 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що Солом`янським управлінням поліції ГУ Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0003166 від 28.10.2023 (а.с.8).

Відповідно до відомостей, які містяться у повідомлені про підозру ОСОБА_4 (а.с. 56), останнього повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України. Отже, ОСОБА_4 набув процесуального статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні і стосовно нього може розглядатися питання про застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання стосовно того, чи є пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтованою, слідчий суддя виходить з наступного.

Кримінальне процесуальне законодавство України не дає визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, в силу приписів частини 5 статті 9 КПК України, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини під час вирішення питання щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

З точки зору практики Європейського суду з прав людини, обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що обґрунтовують засудження особи, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачень (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «ІльгарМаммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України.

Оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя, вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, не встановлює наявність в його діях складу злочину та ступінь його вини, оцінюючи докази з точки зору їх достатності і допустимості.

З метою встановлення наявності чи відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 зазначеного вище кримінального правопорушення, слідчим суддею досліджені наявні в матеріалах клопотання докази та проаналізовано доводи, викладені у клопотанні і роз`яснені в судовому засіданні.

З загального обсягу наданих доказів сторони обвинувачення, орган досудового розслідування доводить перед судом причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому злочину наступними доказами: рапорт а.с. 10, повідомлення про кримінальне правопорушення а.с. 11, довідка ВЛК а.с. 12, анкета опитування та поновлення облікових даних а.с. 24, довідка №486985 а.с. 29, відповідь на запит а.с. 32, рапорт а.с. 33, 34, картка професійно-психологічного відбору кандидат а.с. 36-39, протокол допиту свідка а.с. 41-47.

Дослідивши обставини вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення та можливу роль ОСОБА_4 у ньому, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні матеріалах, слідчий суддя переконався в тому, що аналіз представлених матеріалів пов`язує підозрюваного зі злочином, доводячи його причетність в такій мірі, що виправдовує подальше розслідування та встановлює можливість вирішення питання про застосування стосовно нього запобіжного заходу, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є цілком обґрунтованою.

Крім встановлення обґрунтованості пред`явленої особі підозри, положеннями статей 177,178, 194 КПК України визначена необхідність дослідження слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу і таких обставин: підстави вважати, що існує хоча б один із ризиків кримінального провадження, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; індивідуальні обставини підозрюваного та особливості інкримінованого кримінального правопорушення.

З метою недопущення впливу на кримінальне провадження, слідчий суддя оцінює вірогідність та реальну можливість здійснення підозрюваним спроб протидіяти кримінальному провадженню у способах, визначених в частині 1 статті 177 КПК України.

Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , прокурор послався на існування ризиків того, що він може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду є основним ризиком, який обґрунтовує необхідність вжиття запобіжних заходів.

Досліджуючи практику Європейського суду з прав людини, можливо дійти висновку, що небезпеку переховування від правосуддя необхідно визначати з урахуванням низки релевантних чинників, серед яких доцільно виокремити особистість обвинуваченого, його моральні якості та переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, його міжнародні контакти у поєднанні із загрозою суворості можливого покарання (рішення у справах «Пунцельт проти Чехії», «В. проти Швейцарії).

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років.

Окрмі того, підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений в розшук постановою слідчого від 01.10.2024.

На думку слідчого судді, на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності очікування можливого суворого покарання в сукупності з доказами причетності підозрюваного до скоєння злочину, саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Ця позиція суду узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Отже, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Перевіряючи наявність ризику незаконного впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Отже, на переконання слідчого судді, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Щодо ризиків вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідчий суддя не може погодитись з доведенням наявності зазначеного ризику, оскільки сторона обвинувачення при доведенні його існування не надала відповідних підтверджень зазначеному, а обмежилась лише висловленням припущень про можливе вчинення підозрюваним зазначених дій. Водночас посилання сторони обвинувачення на відсутність відмостей про офіційне працевлаштування підозрюваного, а відтак існування зазначеного ризику, не може свідчити про таке, оскільки обставини та характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 не пов`язані з відстуністю джерел доходів підозрюваного та не спрямовані на отримання матеріальної вигоди.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду клопотання, частково існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення у поданому клопотанні.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості та матеріали, слідчий суддя під час застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу враховує, що станом на момент розгляду клопотання, останній має постійне місце проживання та реєстрації, до затримання працював неофіційно.

Підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, відомості про застосування до нього раніше запобіжних заходів та про наявність повідомлення його про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення слідчому судді не надано.

Отже, слідчим суддею встановлено, що стороною обвинувачення загалом доведена можлива причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому злочину, а також вірогідність існування ризиків стосовно вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених статтею 177 КПК України, що свідчить про наявність підстав для застосування до нього запобіжного заходу.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України.

Виходячи з положень пункту 3 частини 2 статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 підозрюється, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, що відносяться до категорії нетяжких злочинів та карається, позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, переховувався від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим оголошувався в розшук.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 ЄСПЛ констатував порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.

Оскільки при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 статті 194 КПК України, але не довів обставину, передбачену пунктом 3 частини 1 цієї статті, то слідчий суддя, керуючись частиною 4 статті 194 КПК України, враховуючи встановлені обставини, наведені вище, щодо вчинення кримінального правопорушення та особи підозрюваного, дійшов висновку про наявність підстав для застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а також покладення на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, з передбаченого частиною п`ятою цієї статті переліку.

Слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним прокурором ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки, виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, є необхідним та достатнім застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби за місцем його фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Також у відповідності до положень частини 5 статті 194 КПК України на підозрюваного слід покласти такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини, завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик; прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордан, інші документи, що дають право на виїзд за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

При визначенні строку, на який на підозрюваного покладаються зазначені вище обов`язки, з передбаченого частиною 5 статті 194 КПК України переліку, слідчий суддя враховує, що обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців, а також те, що досудове розслідування відповідно до пункту 4 частини 3 статті 219 КПК України повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Строк дії ухвали визначити в межах строку досудового розслідування, з урахування строків зупинення та поновлення досудового розслідування, до 01.05.2025.

У зв`язку з викладеним, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені 28.10.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003166 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища у будь-який час коли лунають сигнали тривоги, які сповіщають населення про повітряну небезпеку в період часу з 22 год. 00 хв по 06 год. 00 хв. наступного дня, в межах строку досудового розслідування, тобто до 01.05.2025 року.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини, завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордан, інші документи, що дають право на виїзд за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали визначити до 01.05.2025.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1