ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1269/25 Справа № 203/1298/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 06 червня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0003468 від 23 жовтня 2024 року стосовно

ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Новий Буг Новобузького району Миколаївської області, громадянки України, неодруженої, утриманців не маючої, не працевлаштованої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 362, частиною 1 статті 114-1 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9

підозрюваної ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені ухвалою слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Дніпра від 06 червня 2025 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 29 липня 2025 року включно, без визначення застави.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих злочинів, що підтверджується долученими до клопотання слідчого процесуальними документами у їх сукупності. Також судом зазначено, що ОСОБА_7 розуміючи тяжкість покарання, у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованих злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від відповідальності.

Крім того визнано доведеним ризик незаконного впливу на свідків оскільки останній відомі їх анкетні дані, у зв`язку з чим остання перебуваючи на свободі може здійснювати спроби незаконного впливу з метою примушування до надання тих чи інших показань на свою користь. Також з огляду на тяжкість та характер інкримінованих злочинів, на даній стадії досудового розслідування визнано доведеними ризики перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином, а також знищення, спотворення будь-яких речей і документів, що мають істотне значення. Враховуючи, що підозрюваного легального джерела доходу не має, не працевлаштована ризик вчинення іншого кримінального правопорушення також визнано доведеним.

Слідчим суддею враховано також дані про особу підозрюваної, яка є особою молодого віку, міцних соціальних зв`язків не має, не працевлаштована, утриманців не має, відомості відсутність щодо неможливісті утримання останньої за станом здоров`я в умовах установи виконання покарань відсутні. Враховуючи, що підозрюваною вчинено тяжкий злочин проти основ національної безпеки, слідчий суддя відповідно до вимог ч. 6 ст. 183 КПК вважав за необхідне не визначати заставу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваної запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

В обгрунтування апеляційних вимог захисник зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність заявлених ризиків.

Зазначає, що органом досудового розслідування не надано належних доказів заявлених ризиків, а саме незаконного впливу на свідків та здійснення спроб переховування, а також перешкоджання кримінальному провадженню.

Звертає увагу, що підозрювана не вчиняла жодних спроб переховування, не допускала зловживань своїми процесуальними правами, систематично не перетинала державний кордон, у зв`язку з чим ризик переховування сторона захисту вважає нівельованим.

Також захист зазначає, що ОСОБА_7 є особою раніше не судимою, відносно якої також прокурором не надано відомостей про притягнення до адміністративної відповідальності та здійснення досудового розслідування у інших кримінальних провадження, а тому ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є безпідставним.

З посиланням на правові позиції з рішень ЄСПЛ вказує на те, що обґрунтованість пред`явленої підозри, а також тяжкість інкримінованих злочинів не можуть бути самостійною підставою для застосування виняткового запобіжного заходу.

Вважає, що слідчим суддею не враховано дані про особу підозрюваної, яка раніше не судима має постійне місце проживання, соціальні зв`язки, що у своїй сукупності нівелює заявлені ризики та слугує підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник та підозрювана підтримали апеляційну скаргу і з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Прокурор ОСОБА_9 підтримав думку прокурора ОСОБА_8 .

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, висновки слідчого судді та матеріали, долучені до клопотання слідчого, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Щодо обґрунтованості підозри.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 114-1 КК, за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є достатньо обґрунтованими і такими, що підтверджуються сукупністю матеріалів, доданих до клопотання слідчого і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції, а саме: протоколами огляду інформації з ІП «Призовник, військовозобов`язаний, резервіст», протоколами допиту свідків, матеріалами службового розслідування, протоколом тимчасового доступу до документів ГУНП в Дніпропетровській області, іншими матеріалами кримінального провадження.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК і такі висновки суду є належним чином мотивованими.

Так, стосовно підозрюваної існує обґрунтована підозра у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 114-1 КК , які за правилами ст. 12 КК відносяться до тяжких злочинів та передбачають покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років (ч. 1 ст. 114-1 КК) і у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років (ч. 3 ст. 362 КК), що саме по собі може спонукати останнього до спроби уникнути ймовірного покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у випадку визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих злочинів, безумовно не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Надаючи оцінку можливості переховування підозрюваної від слідства і суду, колегія суддів зважає на те, що існує достатньо висока ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів, може вдатися до відповідних дій, оскільки вона переховувалась від органу досудового розслідування, не з`являлась на виклики до слідчого та суду без поважних причин.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні апеляційний суд враховує встановлений КПК порядок отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Враховуючи, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії та органу слідства необхідно провести низку слідчих та процесуальних дій, тому забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти встановленим ризикам можливості переховування та тиску на свідків у кримінальному провадженні.

З огляду на вищевикладене, доводи захисту про недоведеність заявлених стороною обвинувачення ризиків та відсутність підстав для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є неспроможними та спростовуються дослідженими матеріалами.

Окрім цього, слідчий суддя також врахував належним чином дані про особу підозрюваної, її вік та стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваної в місці постійного проживання.

Слідчий суддя з огляду на вимоги ч. 4 ст. 183 КПК обґрунтовано не визначив заставу як альтернативний запобіжний захід, з чим погоджується апеляційний суд.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставами для скасування ухвали слідчого судді апеляційним судом не встановлено, застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного відповідає вимогам ст. 177, 178, 183, 194 КПК, прийняте рішення є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись статті 132, 176, 177, 183, 193, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 06 червня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 362, частиною 1 статті 114-1 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4