Пр. № 1-кп/333/488/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001147 від 03 серпня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Миколаїв, має вищу освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженому, розлученого, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,-

- 22.06.2004 Центральним районним судом міста Миколаєва за ч.5 ст.185, ч.2 ст.146, ч.1 ст.15, ч.5 ст.185, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;

- 17.06.2009 Якимівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.190, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнений 17.06.2013 по відбуттю строку покарання;

- 03.02.2016 Набережночелнінським міським судом Республіки Татарстан за ч.1 ст.161 КК Росії до позбавлення волі строком на 4 місяці. Звільнений 01.04.2016 по відбуттю строку покарання;

- 24.05.2016 Радянським міським судом міста Орська Оренбурзької області Росії за ч.3 ст.158 КК Росії до позбавлення волі строком на 10 місяців;

- 30.11.2017 Ленінським районним судом міста Миколаєва за ч.2 ст.186, ч.1 ст.304, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, вирок набрав законної сили 14.03.2018,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

Судовим слідством, суд -

ВСТАНОВИВ:

03.08.2024 р. приблизно о 05 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: вул. Північнокільцева, буд. 2 м. Запоріжжя, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, заволодів належним потерпілій ОСОБА_6 мобільним телефоном марки «Samsung», моделі «S22», об`ємом пам`яті на 8/128 ГБ, у корпусі чорного кольору, IMEI (1): НОМЕР_1 , IMEI (2): НОМЕР_2 , вартість якого становить 18663 гривень 20 копійок, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 .

Після чого, ОСОБА_4 разом з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, тим самим розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 18663 гривень 20 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та пояснив що 03.08.2024 приблизно о 05 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: вул. Північнокільцева, буд. 2, м. Запоріжжя, біля лавки на вулиці знайшов мобільний телефон марки «Samsung», паспорт та 40 гривень, що належать потерпілій. На наступний день на ринку «Анголенко» в кіоску він продав зазначений телефон за 3000 гривень, гроші витратив на власні потребі. Через деякий час він знайшов потерпілу та віддав їй документи, за що потерпіла заплатила йому гроші. Щодо телефону, він не повідомив потерпілу, що у нього був її телефон та він його продав.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого.

При встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена, його дії суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому, визнання своєї провини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 ,судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, дані про обвинуваченого ОСОБА_4 ,який раніше притягалася до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, офіційно не працевлаштований, на обліку в наркологічному диспансері та в психіатричній лікарні не перебуває, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 ,покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України, застосувавши положення ст.ст.75,76 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальні витрати за залучення експертів для проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 757 гривень 28 копійок.

Враховуючи, що зазначені процесуальні витрати документально підтверджені у матеріалах кримінального провадження, тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 витрат на користь держави у розмірі 757 гривень 28 копійок за залучення експертів.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 373, 374, 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від призначеного йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку - 2 (двох) років - не скоїть нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судової експертизи у розмірі 757 гривень 28 копійок (сімсот п`ятдесят сім гривень 28 копійок).

Речові докази:

- диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R, долучений до матеріалів кримінального провадження, після набрання вироком законної сили - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарского районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1