Справа № 308/4401/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 (в режимі відео конференції) та прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, матеріали скарги ОСОБА_3 про визнання бездіяльності та скасування постанови дізнавача сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 13.05.2025 року про відмову в задоволенні клопотань у кримінальному провадженні за № 0001206,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду із даною скаргою, яку мотивує тим, у рамках кримінального провадження № 0001206 від 18.12.2024 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 182, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 357 КК України, ОСОБА_3 , є потерпілим.

12.05.2025 року ним було подано клопотання до сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про вилучення пристроїв ОСОБА_6 для судово-технічної експертизи, яке було спрямоване на отримання доказів, які можуть підтвердити або спростувати факти порушення недоторканності приватного життя (ч. 1 ст. 182 КК України) та незаконного використання документів.

Постановою від 13.05.2025 року дізнавач ОСОБА_5 відмовив у задоволенні його клопотання.

Скаржник зазначає, що дізнавач, відмовляючи у задоволенні клопотання, не врахував, що вилучення електронних пристроїв є стандартною процесуальною дією у справах, пов`язаних із можливим зберіганням або передачею інформації, яка має доказове значення.

У постанові дізнавач стверджує, що інформація про наявність доказів на пристроях є «припущеннями» та не підтверджується об`єктивними даними. Проте, дізнавач не провів жодних процесуальних дій для перевірки моїх доводів, наприклад, тимчасового доступу до пристроїв чи їх огляду, що є порушенням ст. 93 КПК України (збирання доказів).

Крім того, у постанові вказано, що вилучення пристроїв «недоцільне» та може порушити право на приватне життя. Однак дізнавач не обґрунтував, чому вилучення є непропорційним, враховуючи, що кримінальне провадження стосується порушення його прав на приватне життя.

Дізнавач стверджує, що об`єкти, запропоновані для дослідження, не потребують судово-технічної експертизи, а отримані відомості не матимуть значення для провадження. Це твердження є передчасним, оскільки без огляду чи експертизи пристроїв неможливо встановити, чи містять вони докази (наприклад, листування, фото, відео чи інші файли, які підтверджують порушення недоторканності приватного життя). У постанові не вказано, які саме процесуальні дії були проведені для перевірки доводів заявника, що суперечить ст. 94 КПК України.

Також, дізнавач посилається на принципи розумності та пропорційності, стверджуючи, що вилучення пристроїв може порушити права ОСОБА_6 . Проте він не врахував, що у разі обґрунтованої підозри щодо наявності доказів на пристроях, тимчасовий доступ або вилучення є законними процесуальними діями, які можуть бути проведені з дотриманням прав особи (ст. 159, 160 КПК України).

У постанові вказано, що клопотання не містить обґрунтувань необхідності експертизи та питань до експерта. Однак скаржник вважає, що він, як потерпілий, не зобов`язаний формулювати конкретні питання до експертизи це є обов`язком дізнавача відповідно до ст. 242 КПК України. Відмова у проведенні експертизи без спроби уточнити предмет чи мету дослідження є порушенням його прав.

За таких обставин, заявник просить скасувати постанову дізнавача СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 13.05.2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001206 та зобов`язати дізнавача розглянути клопотання від 12.05.2025 року повторно з урахуванням вимог ст.ст. 220, 242 КПК України та провести судово-технічну експертизу зазначених пристроїв.

ОСОБА_3 у судовому засіданні, в режимі відео конференції, скаргу підтримав з викладеними в такій мотивами та просив таку задоволити.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення поданої ОСОБА_3 скарги.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали поданої скарги з додатками, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що сектором дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001206 від 18.12.2024 року, де ОСОБА_3 є потерпілим.

12.05.2025 року заявником було подано клопотання до сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про вилучення пристроїв ОСОБА_6 для судово-технічної експертизи, яке було спрямоване на отримання доказів, які можуть підтвердити або спростувати факти порушення недоторканності приватного життя (ч. 1 ст. 182 КК України) та незаконного використання документів.

Постановою від 13.05.2025 року дізнавач ОСОБА_5 відмовив у задоволенні вказаного клопотання.

Згідно з п.7 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Строки, встановлені ч.1 ст. 304 КПК України, заявником не пропущено.

Що стосується самого предмету поданої скарги, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Частиною 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Крім того, повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий, дізнавач або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках передбачених цим кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

В судовому засіданні встановлено, що 13.05.2025 року дізнавачем СД Ужгородського РУП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_5 надано відповідь на клопотання ОСОБА_3 від 12.05.2025 року у формі постанови.

Однак встановлено, що постанова дізнавача СД Ужгородського РУП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_5 від 13.05.2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 не є мотивованою, оскільки зі змісту такої не вбачається з яких підстав дізнавач прийшов до переконання, що у задоволенні поданого клопотання слід відмовити.

Дізнавачем не вжито достатньо заходів для всебічного, повного та неупередженого розгляду клопотання ОСОБА_3 , чим порушено його права як потерпілого, гарантовані КПК України.

Крім цього, зазначена постанова дізнавача не містить оцінки наявності чи відсутності підстав для відмови у задоволенні заявленого клопотання.

Про вказане свідчить і підтримання поданої ОСОБА_3 скарги прокурором у судовому засіданні.

Згідно ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин, з метою об`єктивності та повноти, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні підстави для повторного розгляду дізнавачем клопотання ОСОБА_3 від 12.05.2025 року.

З огляду на викладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що подана скарга є підставною, а тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 303, 304, 305, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Постанову дізнавача ОСОБА_5 від 13.05.2025 року про відмову у задоволенні клопотання скасувати.

Зобов`язати дізнавача (уповноважену особу) Ужгородського РУП ГУНП Закарпатської області, у провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження № 0001206 розглянути клопотання ОСОБА_3 від 12.05.2025 року, подане у порядку ст. 220 КПК України, із врахуванням обставин зазначених у вказаній ухвалі.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1