Справа №463/6688/25
Провадження №1-кс/463/6883/25
У Х В А Л А

про накладення арешту на майно

06 серпня 2025 року м.Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , з участю ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 , погоджене в.о. прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000740 від 20.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.255, ч.3 ст.307, ч.2 ст.317, ч.3 ст.368, ч 1 ст.369, ч.3 ст. 369 КК України,-

встановив:

30.07.2025 року старший слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням, яке скеровано на адресу суду засобами поштового зв`язку 25.07.2025 року, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000740 від 20.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.255, ч.3 ст.307, ч.2 ст.317, ч.3 ст.368, ч 1 ст.369, ч.3 ст. 369 КК України, яке 24.07.2025 вилучено під час проведення обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка використовується ОСОБА_3 , а саме на:

?- предмети схожі на бойові патрони 9мм у кількості 6 штук;

- грошові кошти у сумі 24 700 (двадцять чотири тисячі сімсот) доларів США;

- оригінали та копії матеріалів єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій Дрогобицького МВ УМВС України у Львівській області на 72 арк.;

- ?мобільний телефон iPhone16 PRO, s/ НОМЕР_1 , в чохлі чорного кольору без sim-картки, належний ОСОБА_3 .

Клопотання мотивує тим, що слідчими Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за процесуального керівництва прокурорів другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000740 від 20.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.255, ч.3 ст.307, ч.2 ст.317, ч.3 ст.368, ч 1 ст.369, ч.3 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території Дрогобицького району Львівської області діє злочинне об?єднання, до складу якого увійшли окремі особи, що здійснюють виготовлення, перевезення і збут наркотичних засобів та психотропних речовин. Таку незаконну діяльність покривають працівники Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, які систематично одержують неправомірну вигоду за не притягнення осіб до передбаченої законом відповідальності.

Крім того, окремі працівники Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області налагодили протиправний механізм вимагання та одержання неправомірної вигоди від громадян за нереагування на виявлені випадки вчинення можливих протиправних дій.

Такі незаконні дії фігурантів провадження містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч.2 ст. 317, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 369, ч. 3 ст. 369 КК України, що підтверджено матеріалами досудового розслідування.

24.07.2025 у період з 06 год. 23 хв. до 08 год. 04 хв. слідчим

у кримінальному провадженні, у відповідності до ст.ст. 233, 234 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова проведено обшуку квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка використовується ОСОБА_3 .

За результатами вказаного обшуку слідчим вилучено:

?- предмети схожі на бойові патрони 9мм у кількості 6 штук;

- грошові кошти у сумі 24 700 (двадцять чотири тисячі сімсот) доларів США;

- оригінали та копії матеріалів єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій Дрогобицького МВ УМВС України у Львівській області на 72 арк.;

- ?мобільний телефон iPhone16 PRO, s/ НОМЕР_1 , в чохлі чорного кольорубезsim-картки, належний ОСОБА_3 .

Вилучене майно постановою слідчого від 25.07.2025 року визнано речовими доказами по справі.

Згідно поданого клопотання органом досудового розслідування за наслідками проведення слідчої дії обшуку встановлено, що вказане майно має значення речового доказу для кримінального провадження, зберегли на собі його сліди, та є необхідними для проведення у подальшому ряду судових експертиз, встановлення всіх обставин злочину, які мають суттєве значення для повного, всебічного та неупередженого здійснення досудового розслідування та відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню.

Виявлений мобільний телефонможе містити у собі електронні документи щодо підготовки та реалізації протиправних дій, відомості щодо комунікації фігурантів кримінального провадження між собою з приводу виконання ними об?єктивної сторони кримінальних правопорушень, а також обговорення сум неправомірної вигоди та її розподілу.

Виявлені предмети, які схожі на бойові патрони 9мм у кількості 6 штук підлягають експертному дослідженню.

Виявлені документи можуть свідчити про вчинення протиправних дій фігурантами кримінального провадження у інших, на даний час не встановлених, епізодах злочинної діяльності.

Виявлені грошові кошти можуть свідчити про одержання неправомірної вигоди, її розподілу між фігурантами кримінального провадження. Походження вказаних грошових коштів є невідомим, а отже підлягає встановленню та перевірці під час досудового розслідування.

Виявлені мобільні телефони можуть містити у собі електронні документи щодо підготовки та реалізації протиправних дій, відомості щодо комунікації фігурантів кримінального провадження між собою з приводу виконання ними об?єктивної сторони кримінальних правопорушень, а також обговорення сум неправомірної вигоди та її розподілу.

Виявлені мобільні телефони можуть бути об?єктами відповідних експертних досліджень та підлягають детальному огляду та оцінці у ході досудового розслідування.

При цьому, без накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно потягне їх повернення, досягнути виконання завдань кримінального провадження буде неможливо, оскільки після з`ясування усіх важливих для кримінального провадження відомостей, останні можуть бути відчужені іншій особі, спотворенні або знищені, що є підставою для звернення до слідчого судді з цим клопотанням.

Іншим чином ніж вжиттям цього заходу забезпечення кримінального провадження запобігти відчуженню вилученого майна, неможливо.

У зв`язку із необхідністю збереження речових доказів (підстава для звернення з клопотанням до суду), виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, а також для виконання завдань арешту (попередження його відчуження) та досягнення мети такого (позбавлення права відчуження, розпорядження та користування майном, щодо якого існує сукупність підстав вважати, що воно є доказом злочину).

А тому слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задовольнити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились.

Адвокатом ОСОБА_4 подано письмове заперечення на клопотання слідчого.

Власник (володілець) вилученого майна ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання частково заперечили, а саме в частині накладення арешту на грошові кошти, оскільки вони являються власністю ОСОБА_8 , та згідно розписки були передані на зберігання ОСОБА_9 .. Крім цього, заперечили щодо накладення арешту на телефон. Також ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначив, що за адресою де проводили обшук не проживає, там проживає колишня дружина з дітьми, час від часу може там переночувати, коли приходить до дітей.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надала наступні показання. В неї є двоє дітей син та дочка. Дочка проживає в Америці, а син ОСОБА_10 зник безвісті 17.01.2023 під час бойового зіткнення та обстрілу противника в районі н.п. Опитне Бахмутського району Донецької області. Після проведення службового розслідування , їй як матері нараховувались кошти на розрахунковий рахунок як грошове забезпечення зниклого безвісти сина. Дані кошти вона обмінювала на долари. 25000 доларів дала на зберігання своїй племінниці ОСОБА_11 , оскільки боялась щоб в неї не вкрали. Гроші дала під розписку від 12.11.2024. Під час обшуку дані гроші вилучили. За адресою де проходив обшук проживає ОСОБА_11 з дітьми. Вона з чоловіком розлучена. Він не проживає за даною адресою.

Заслухавши учасників судового процесу, оглянувши матеріали клопотання та додані до нього письмові документи, вважаю, що клопотання слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що слідчими Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за процесуального керівництва прокурорів другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000740 від 20.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.255, ч.3 ст.307, ч.2 ст.317, ч.3 ст.368, ч 1 ст.369, ч.3 ст. 369 КК України.

Факт проведення обшуку стверджується долученою до матеріалів клопотання копією протоколу обшуку від 24.07.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21.07.2025, надано дозвіл на проведення зазначеного обшуку.

Речі, документи та майно, вилучені в ході проведення обшуку постановою слідчого від 25.07.2025 року визнано речовими доказами по справі.

Відповідно до пункту 7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні умови, що не допускають застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України), наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно клопотання слідчого, метою арешту вилучених грошових коштів є забезпечення збереження речових доказів, що визначено пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як зазначалось вище, постановою слідчого у кримінальному провадженні вилучені в ході проведення на підставі ухвали слідчого судді обшуку грошові кошти визнано речовими доказами. В даній постанові слідчого зазначено, що вказані предмети можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Однак слідчим жодним чином не обґрунтовано в даній постанові, яким критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України відповідає дане майно.

Слідчим не надано жодних доказів, що дані грошові кошти, можуть бути набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Наявність лише однієї постанови слідчого про визнання речовими доказами грошових коштів, не може слугувати безумовною підставою для накладення на них арешту, оскільки при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Крім цього, свідком в судовому засіданні надані покази щодо походження даних коштів та надані підтвердження передачі таких коштів на зберігання ОСОБА_11 , в квартирі якої вони і вилучені. Слідчим даних фактів не спростовано.

Враховуючи те, що власникм коштів підтверджено законне походження коштів, які вилучені у квартирі за місем проживання ОСОБА_11 , яку деколи використовує ОСОБА_3 , слідчим в силу ст. 22 КПК України не доведено, що зазначені кошти відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, або належність таких коштів фігуранту, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти, слід відмовити у зв`язку з тим, що слідчим не доведено підставність такого та що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що майно, на яке слідчий за погодженням з прокурором просить накласти арешт, само по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а тому з метою збереження речових доказів, суд вважає обгрунтованими покликання слідчого за погодженням з прокурором на виниклу необхідність у накладенні арешту на майно крім грошових коштів, та вважає, що таке клопотання слід задовольнити, наклавши арешт на вилучене в ході проведення обшуку майно.

Керуючись вимогами ст. ст.117,170-173,309,395 КПК України,-

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000740 від 20.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.255, ч.3 ст.307, ч.2 ст.317, ч.3 ст.368, ч 1 ст.369, ч.3 ст. 369 КК України, яке 24.07.2025 вилучено у ході обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка використовується ОСОБА_3 , а саме на:

?- предмети схожі на бойові патрони 9мм у кількості 6 штук;

- оригінали та копії матеріалів єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій Дрогобицького МВ УМВС України у Львівській області на 72 арк.;

- ?мобільний телефон iPhone 16 PRO, s/n НОМЕР_2 , в чохлі чорного кольору без sim-картки, належний ОСОБА_3 .

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1