Провадження № 1-кс/202/2726/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2024 року в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001445 від 21.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Представник власника майна звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням, в якому просить скасувати арешт з автомобіля марки «Хюндай Туксон» р.н. НОМЕР_1 , в частині користування, з подальшим переданням його на відповідальне зберігання власнику.

В обґрунтування зазначає, що слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за клопотанням прокурора про накладення арешту на майно, в межах кримінального провадження № 0001445 від 21.11.2024 року, було винесено ухвалу про накладення арешту на автомобіль «Хюндай Туксон» р.н. НОМЕР_1 , який належний на праві приватної власності ОСОБА_5 . Заборонено відчуження, розпорядження та користування вказаним автомобілем.

На сьогоднішній день, по кримінальному провадженню проведено всі необхідні слідчі дії з використанням автомобіля «Хюндай Туксон» р.н. НОМЕР_1 , зокрема проведено судову експертизу технічного стану транспортного засобу, а на теперішній час залишається чинним арешт вказаного автомобіля.

Заявник вважає, що на сьогоднішній день існують підстави для скасування арешту накладеного на автомобіль «Хюндай Туксон» р.н. НОМЕР_1 , а саме в частині користування вказаним автомобілем.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Слідчим була надана заява про розгляд клопотання без його участі, в якій він зазначив, що проти скасування арешту в частині користування транспортним засобом не заперечує.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Так, в слідчим суддею встановлено, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені за №0001445 від 21.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця ДТП - 21.11.2024 року автомобіль марки «Хюндай Туксон» р.н. НОМЕР_1 , був вилучений та доставлений на забезпечення відповідального зберігання речового доказу на територію майданчика ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2024 року було накладено арешт на автомобіль «Хюндай Туксон», р.н. НОМЕР_1 , із забороною власнику володіти, користуватись, розпоряджатись майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2. ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У даному випадку арешт на вищевказаний транспортний засіб був накладений з метою забезпечення збереження його як речового доказу.

Слідчим суддею встановлено, що на сьогоднішній час усі необхідні слідчі дії за участю вказаного транспортного засобу були проведені, слідчий висловив свою думку, що не заперечує проти часткового скасування арешту з транспортного засобу та жодних конкретно визначених процесуальних дій стосовно арештованого транспортного засобу не здійснюється і не планується здійснювати, однак повне скасування арешту є передчасним, оскільки процесуальне рішення в даному кримінальному провадженні не прийнято.

Слідчий суддя також враховує, що згідно із п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати, зокрема, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Європейський суд з прав людини у численних своїх рішеннях вказував на неприпустимість непропорційного втручання держави у мирне володіння майном громадян та наголошував на неухильному дотриманні справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи (справи «Спорронг та Льонрот проти Швеції», «Прессос компанія ОСОБА_6 та інші проти Бельгії, «Звольський та Звольська проти Республіки Чехія», «Василеску проти Румунії» та інші).

На думку слідчого судді, накладення заборони користування транспортним засобом протягом тривалого часу, буде явно непропорційним, неспіврозмірним, нерозумним та покладе надмірний тягар на власника цього майна.

Таким чином, з огляду на вимоги доцільності і співмірності втручання держави в право власності особи, а також з огляду на тривалість арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2024 року, в частині користування автомобілем «Хюндай Туксон» р.н. НОМЕР_1 .

Автомобіль передати власнику майна на відповідальне зберігання .

Виконання ухвали про скасування арешту майна доручити слідчому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1