Справа № 201/6203/25
Провадження № 1-кс/201/2340/2025
УХВАЛА

Іменем України

02 червня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000670 від 19.05.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що 19.05.2025 до ЧЧ відділу поліції №2 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що на 19.05.2025 на ділянці автомобільної дороги, розташованої навпроти буд. №20 по вул. Володимира Вернадського у м. Дніпро, між заявником ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , який перебував у автомобілі марки «Volkswagen Polo» НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, почав погрожувати заявникові застосуванням предмету, схожого на вогнепальну зброю.

19.05.2025 відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 214 КПК України, за даним фактом слідчим відділенням відділу поліції №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000670 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 296 КК України

19.05.2025 в якості потерпілого допитаний ОСОБА_9 , який пояснив, що 19.05.2025 приблизно о 13:40, перебуваючи на парковці магазину «АТБ» за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського, 1-3 на транспортному засобі «Nissan Leaf», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 почав здійснювати маневр та не побачивши інший транспортний засіб, «Volkswagen Polo», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , водій якого навпроти та почав висловлюватися в бік потерпілого, а також подавати звукові сигнали. В подальшому продовживши шлях до дому водій «Volkswagen Polo» наздогнав потерпілого на перехресті вул. Володимира Вернадського та узвозу Крутогорного біля кафе-ресторану «Мамой Клянусь» за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського, 27, де останній підрізавши потерпілого змусив зупинитись. Далі, невідомий чоловік, який знаходився на пасажирському місці в транспортному засобі «Volkswagen Polo», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , опустив вікно та дістав предмет схожий на пістолет чорного кольору та направив на потерпілого, демонстративно трясучи предметом схожим на пістолет, після чого потерпілий злякавшись за своє життя та здоров`я розвернув свій транспортний засіб та попрямував додому. Невідомі особи на транспортному засобі «Volkswagen Polo», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 його не переслідували.

Потерпілий ОСОБА_9 впізнав осіб за фотознімками, що водієм транспортного засобу «Volkswagen Polo», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та пасажиром транспортного засобу «Volkswagen Polo», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 і особою що демонструвала предмет схожий на пістолет чорного кольору є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході досудового розслідування допитано в якості свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 який пояснив, що 19.05.2025 приблизно о 14:00, проходячи повз кафе-ресторану «Мамой Клянусь» за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського, 27 почув різку зупинку транспортного засобу, що привернуло його увагу. Звернувши увагу на дорогу побачив два транспортних засоби «Volkswagen Polo», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 та «Nissan Leaf», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 які стояли поруч та з транспортного засобу «Volkswagen Polo» з пасажирського сидіння з вікна виглядав чоловік, який тримав в руках предмет схожий на пістолет та демонстративно направляв його на водія транспортного засобу «Nissan Leaf», через що останній розвернувся та об`їхавши «Volkswagen Polo» покинув місце.

Свідок ОСОБА_11 впізнав особу, що тримала в руках предмет схожий на пістолет та був пасажиром транспортного засобу «Volkswagen Polo», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , яким виявився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

19.05.2025 органом досудового розслідування було прийняте рішення про проведення обшуку за місцем проживання осіб, що можуть бути причетні до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, а саме за адресою: АДРЕСА_1 з метою відшукування майна, яке може мати доказове значення в кримінальному провадженні.

Слідчим СВ відділу поліції №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 в період часу з 20:42 год. по 21:16 год. проведено обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення обшуку за вказаною адресою було виявлено та вилучено:

предмет зовні схожий на пістолет з маркуванням «Форт 12» № НОМЕР_4 , 1 магазин та 10 предметів ззовні схожі на набої, що поміщено до паперового конверту.

З рукоятки предмета схожого на пістолет зроблено змив дистильованою водою на марлевий тампон та поміщено до паперового конверту.

Із затвору предмета схожого на пістолет зроблено змив дистильованою водою на марлевий тампон та поміщено до паперового конверту.

Все вилучене майно визнано речовими доказами.

Вищевказані речі можуть мати доказове значення в рамках досудового розслідування кримінального провадження та будуть направлені на відповідні експертні дослідження.

З огляду на викладене, слідчий просив накласти арешт на речі, вилучені в ході обшуку від 19.05.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, предмет зовні схожий на пістолет з маркуванням «Форт 12» № НОМЕР_4 , 1 магазин та 10 предметів ззовні схожі на набої, що поміщено до паперового конверту, заборонивши здійснення будь-яких операцій пов`язаних із відчуженням вказаного майна, та заборонити інший особі розпоряджатись будь яким чином та використовувати зазначено майно.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти вимог клопотання заперечував, зазначивши, що пістолет і набої вилучені у ОСОБА_4 не у приміщенні а у під`їзді будинку під час його особистого обшуку, що суперечить вимога КПК України, протокол обшуку ОСОБА_4 не підписаний на декількох аркушах. ОСОБА_4 дозвіл на зберігання і носіння зброї.

Власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні проти вимог клопотання заперечував, зазначивши (після перегляду відеозапису обшуку), що він не надавав згоди на вилучення у нього зброї та набоїв.

Слідчий суддя, вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, приходить до такого висновку.

У провадженні СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0000670 від 19.05.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

З матеріалів клопотання встановлено, що слідчим СВ відділу поліції №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 в період часу з 20:42 год. по 21:16 год. проведено невідкладний обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 28.05.2025 у справі № 201/6201/25 відмовлено у задоволені клопотання слідчого про надання дозволу на проведення цього обшуку.

Як видно із протоколу обшуку від 19.05.2025, у ньому зазначено, що обшук розпочато о 20 год. 42 хв. У присутності ОСОБА_4 , понятих. Також вказано, що під час обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , був проведений обшук особи ОСОБА_4 , під час особистого обшуку у текстильній сумці через плече чорного кольору виявлено предмет, схожий на пістолет «Форт 12» № НОМЕР_4 з магазином та 10 предметів ззовні схожі на набої. Всі вилучені речі поміщено до паперового конверту.

Надалі у протоколі вказано, що під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , нічого не виявлено і не вилучено.

Разом із тим у судовому засіданні був оглянутий відеозапис обшуку та встановлено, що його обставини різняться від тих, що зафіксовані у протоколі.

Так, після того як слідчим повідомлено ОСОБА_4 про підстави обшуку перед дверима квартири і запитано у ОСОБА_4 , чи має він при собі заборонені в обігу предмети як то надколині засоби, зброю, а ОСОБА_4 повідомив, що «ні», слідчий приступив до особистого обшуку сумки ОСОБА_4 перед дверима квартири, на запитавши його дозволу на добровільну видачу речей, документів.

Предмет, схожий на пістолет «Форт 12» № НОМЕР_4 з магазином та 10 предметів ззовні схожі на набої були вилучені слідчим із сумки ОСОБА_4 , яка була у нього надіта через плече, оглянуто та запаковано до паперового конверту.

Лише після цього слідчий та інші учасники обшуку увійшли до приміщення квартири.

Постановою слідчого від 20.05.2025 вилучені речі визнані речовими доказами.

Відповідно до Витягу з функціональної підсистеми «Єдиний реєстр зброї» єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ про наявність дозволу на зберігання, носіння зброї, боєприпасів до неї, основних частин зброї, пристроїв, патронів до них, ОСОБА_4 має дозвіл від 18.11.2024 на зберігання та носіння зброї: пістолет, гладкоствольна короткоствольна вогнепальна зброя (травматична), казенне науково-виробниче об`єднання «Форт» МВС України, Форт 12Р, № НОМЕР_5 ОСОБА_13 . Строк дії дозволу до 18.11.2027.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 статті 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

У свою чергу, відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 28.05.2025 у справі № 201/6201/25 відмовлено у задоволені клопотання слідчого про надання дозволу на проведення цього обшуку.

Отже, як встановлено слідчим суддею, пістолет, магазин і набої вилучені не під час такої слідчої дії як обшук, а саме під час особистого обшуку ОСОБА_4 до фактичного проникнення у приміщення.

За правилами ч.ч. 5, 6 ст. 236 КПК України обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. За рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження.

Обшук особи здійснюється особами тієї самої статі у присутності адвоката, представника на вимогу такої особи. Неявка адвоката, представника для участі у проведенні обшуку особи протягом трьох годин не перешкоджає проведенню обшуку. Хід і результати особистого обшуку підлягають обов`язковій фіксації у відповідному протоколі.

Слідчий, прокурор під час проведення обшуку має право відкривати закриті приміщення, сховища, речі, долати системи логічного захисту, якщо особа, присутня при обшуку, відмовляється їх відкрити чи зняти (деактивувати) систему логічного захисту або обшук здійснюється за відсутності осіб, зазначених у частині третій цієї статті.

Частиною 6 ст. 298-2 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа, яка здійснила затримання, здійснює особистий обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 цього Кодексу. Також у відповідності до ч. 3 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Однак, як встановлено під час огляду відеозапису, слідчим до проникнення у приміщення, під час проведення особистого обшуку біля дверей квартири вилучено із сумки ОСОБА_4 речі, дозволу на вилучення яких ОСОБА_4 не надавав.

ОСОБА_4 не був затриманий у порядку ст.ст. 298-2, 208 КПК України

Таким чином, особистий обшук ОСОБА_4 проведений із порушенням вимог ч.ч. 5, 6 ст. 236 КПК України та без наявності на те правових підстав.

Загальними засадами кримінального провадження є, серед іншого, верховенство права, законність, диспозитивність, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, недоторканність житла чи іншого володіння особи, невтручання у приватне життя, недоторканність права власності, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини (стаття 7 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється стороною обвинувачення шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування від фізичних осіб речей, документів, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя приходить до висновку, що вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_4 речі отримані у спосіб, який не передбачений КПК України, а тому вони не можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

Верховний Суд у постанові від 20.06.2023 у справі № 756/16122/21 (провадження № 51-641км23), зробив висновок про те, що за наявності згоди особи, яка володіє приміщенням, закон не вимагає звернення до слідчого судді за відповідним дозволом (ч. 1 ст. 233 КПК). При цьому положення ст. 223 КПК не мають на меті вирішення питань власності. Вони захищають особу від необґрунтованого втручання у сферу її приватності, на яке вона вправі розраховувати у своєму житлі або іншому володінні. Термін «особа, яка володіє» в ч. 1 ст. 233 КПК охоплює більш широке коло осіб, ніж титульний власник або особа, володіння якої ґрунтується на певних договірних чи інших законних підставах. Враховуючи, що огляд був проведений з дозволу особи, яка проживала в квартирі на підставі договору оренди, тобто була тимчасовим володільцем, доводи касаційної скарги є безпідставними.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 не надавав дозволу на вилучення речей під час його особистого обшуку, відповідна заява про добровільне видання їх слідчому у матеріалах клопотання відсутня.

За правилами ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу (ч. 1 ст. 100 КПК). Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Крім того, ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Разом з тим, згідно зі ст.ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Кримінальний закон не вимагає аби зібрані органом досудового розслідування на підтвердження вчинення кримінального правопорушення докази були достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для накладення арешту на вилучені речі під час особистого обшуку ОСОБА_4 19.05.2025 біля квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів, оскільки у клопотанні не доведено, що це майно може бути використане у якості речових доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування, прокурора у кримінальному провадженні або іншу уповноважену особу повернути власнику майна ОСОБА_4 або його уповноваженому представнику вилучені під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 19.05.2025 біля квартири за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

предмет зовні схожий на пістолет з маркуванням «Форт 12» № НОМЕР_4 , 1 магазин та 10 предметів ззовні схожі на набої, що поміщені до паперового конверту.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно дізнавачем, слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Повний текст ухвали оголошено 05 червня 2025 року о 19 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1