Справа № 161/7647/25 Провадження №11-сс/802/243/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника скаржника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 в інтересах скаржника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської областівід 24 квітня 2025 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Луцького РУП ГУНП у Волинській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_6 , діючи в інтересах ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області із скаргою на бездіяльність уповноважених посадових осіб Луцького РУП ГУНП у Волинській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Скаргу мотивував тим, що він в інтересах ОСОБА_7 18.04.2025 року подав заяву до Луцького РУП ГУНП у Волинській області про вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, однак станом на 22.04.2025 року, з невідомих причин, відомості в порушення вимог ст.214 КПК України за заявою ОСОБА_7 до ЄРДР не внесені.

У зв`язку з наведеним адвокат просив зобов`язати уповноважених посадових осіб Луцького РУП ГУНП у Волинській області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 18.04.2025 року про вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської областівід 24.04.2025 року відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Луцького РУП ГУНП у Волинській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що зазначені у заяві адвоката ОСОБА_6 , поданій в інтересах ОСОБА_7 , від 18.04.2025 року, не є достатніми для внесення уповноваженими особами Луцького РУП ГУНП у Волинській області відомостей до ЄРДР для проведення перевірки конкретних фактів на предмет наявності чи відсутності у діях особи, що вказана в заяві, складу кримінальних правопорушень, тому підстави для зобов`язання внести відповідні відомості до ЄРДР за вищевказаною заявою від 18.04.2025 року відсутні, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 в інтересах скаржника ОСОБА_7 вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою.

Вказує на те, що в заяві про вчинення кримінальних правопорушень викладено обставини, які свідчать про наявність в діях ОСОБА_8 складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.382, ч.1 ст.356 КК України.

Слідчий суддя всупереч вимогам кримінального процесуального закону фактично не розглянув скаргу по суті, не перевірив та не спростовував наведені у ній доводи, не проаналізував та не надав правової оцінки долученим до скарги документам, тому необгрунтовано відмовив у задоволені скарги.

З оскарженої ухвали вбачається, що слідчий суддя встановив факт подання заяви до Луцького РУП ГУНП у Волинській області про вчинення кримінальних правопорушень та робить висновок про відсутність підстав для задоволення скарги.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні скарги поданої в інтересах ОСОБА_7 , не спростував її доводи, не звернув уваги на зміст заяви від 18.04.2025 року, в якій зазначено правовому кваліфікацію кримінального правопорушення, спосіб вчинення, дату і час його вчинення та осіб, які підозрюються у його вчиненні. Також слідчим суддею не надано жодної правової оцінки і долученим до скарги документам, зокрема судовимрішенням.

За наведених обставин слідчий суддя фактично не розглянув скаргу подану в інтересах ОСОБА_7 , не перевірив та не спростовував наведені у ній та в заяві від 18.04.2025 доводи, не проаналізував та не надав правової оцінки долученим до скарги документам, тому апеляційний суд позбавлений можливості належним чином перевірити доводи скарги поданої до суду першої інстанції.

Просить ухвалу слідчого судці Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.04.2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Луцького РУП ГУНП у Волинській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР в суді першої інстанції.

В судове засідання не з`явилисяскаржник ОСОБА_9 та його представник ОСОБА_10 . Від представника ОСОБА_10 в інтересах скаржника ОСОБА_9 надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності.

В судове засідання не з`явилисяскаржник ОСОБА_7 , прокурор та представник Луцького РУП ГУНП у Волинській області, про причини своєї неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали. Їх неявка, у відповідності до норм КПК України, не перешкоджає розгляду справи, а тому суд вирішує розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, заслухавши думку представника скаржника, який апеляційну скаргу підтримав та просив призначити у даній справі новий судовий розгляді у суді першої інстанції; колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з приписами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі і бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Розгляд скарги на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, обумовлює необхідність дослідження слідчим суддею самого повідомлення (заяви) про вчинення кримінального правопорушення на предмет того, чи може воно бути підставою для порушення кримінального провадження.

Слідчий суддя, в даному випадку, не може виконувати абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб вносити до ЄРДР всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються.

З матеріалів скарги убачається, що 18.04.2025 року адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до Луцького РУП ГУНП у Волинській області, з заявою про вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.382, ч.1 ст.356 КК України.

Однак, інформація до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносилась, хоча згідно до вимог ст.214 КПК України вона підлягала обов`язковому внесенню до нього негайно або ж упродовж 24 годин після її надходження до слідчого чи прокурора.

Таким чином, слідчий суддя, перевіривши всі доводи скарги представника скаржника, у задоволенні скарги представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії - відмовив зазначивши, що заява адвоката ОСОБА_6 від 18.04.2025 року не містить викладу конкретних обставин, які прямо свідчили б про вчинення кримінальних правопорушень, а твердження, викладені в заяві, ґрунтуються на припущеннях про існування тих чи інших фактів (вчинення протиправних дій), тобто на суб`єктивній оцінці певних подій, адже жодних конкретних відомостей, які могли б бути перевірені в ході досудового розслідування, заява не містить. Наведені у заяві доводи не можуть свідчити про те, що існує ймовірність вчинення кримінальних правопорушень і що описані в заяві факти потребують перевірки засобами кримінального процесу.

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, у відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК України, та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч.4 ст.214 КПК України.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано також Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора України від 30.06.2020 року №298). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості, в тому числі про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

При цьому зміст частини l статті 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Крім того, згідно п.2 Глави 1 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 року №139 відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 30.09.2021 року, у справі №556/450/18, відповідно до якої підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Відтак, з аналізу викладених вище норм законодавства та позицій касаційної інстанції вбачається відсутність обов`язку у відповідальних осіб вносити будь-які відомості, які надходять до них, а лише ті, які у своїй сукупності певним чином вказують на можливість існування складу того чи іншого кримінального правопорушення, тобто передбачається початкова оцінка обґрунтованості такої заяви чи повідомлення, навіть якщо це прямо не вказано у КПК України.

На підставі наведеного апеляційний суд вважає, що слідчий суддя вірно зазначив у своєму рішенні про те, що зазначені у заяві адвоката ОСОБА_6 , поданій в інтересах ОСОБА_7 , від 18.04.2025 року, не є достатніми для внесення уповноваженими особами Луцького РУП ГУНП у Волинській області відомостей до ЄРДР для проведення перевірки конкретних фактів на предмет наявності чи відсутності у діях особи, що вказана в заяві, складу кримінальних правопорушень, тому підстави для зобов`язання внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вищевказаною заявою від 18.04.2025 року відсутні.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Підстав для скасування оскаржуваної ухвали з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах скаржника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської областівід 24 квітня 2025 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Луцького РУП ГУНП у Волинській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: