Справа № 545/3163/25
Провадження № 1-кп/545/543/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2025 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040 від 05.02.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мачухи Полтавського району Полтавської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, який працює трактористом-машиністом у ПП ім. Калашника, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.126 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обставин, встановлених судом

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_3 близько 17-30 год 29.01.2025, перебуваючи поблизу магазину «Продукти» по вул. Лобача, 16 у с. Калашники Полтавського району Полтавської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних особистих відносин, з метою завдання фізичного болю, діючи умисно, наніс один удар головою по голові неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим завдав останньому фізичного болю без спричинення тілесних ушкоджень.

Кваліфікація дій обвинуваченого органом досудового розслідування

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковані як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України, - тобто умисне завдання удару, який спричинив фізичний біль і не спричинив тілесних ушкоджень.

Позиції сторін

Обвинувачений ОСОБА_2 звернувся до прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_5 із заявою, у якій, у присутності захисника ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, беззаперечно визнав, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, без його участі, з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України (а. к. п. 95-96).

Потерпілий ОСОБА_4 звернувся до прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_5 із заявою, у якій, у присутності законного представника ОСОБА_7 , погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, без його участі, з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України (а. к. п. 97-98).

Прокурор, встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у скоєному, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і погодився з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі ч. 1 ст. 302 КПК України надіслав до суду обвинувальний акт, у якому заявив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Зважаючи на це, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення обвинуваченим кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження

Докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, обвинувачений не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини скоєного ним кримінального проступку.

Крім беззаперечного визнання обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, його вина у пред`явленому обвинуваченні повністю підтверджується доказами, зібраними органом досудового розслідування у їхній сукупності.

Аналіз наведених доказів безперечно свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_2 умисно завдав удар, який спричинив фізичний біль і не спричинив тілесних ушкодженьза обставин, викладених в обвинувальному акті.

Отже, проаналізувавши наведені докази, суд вважає доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить.

Суд не вбачає підстав для визнання як обтяжуючої зазначену в обвинувальному акті обставину - вчинення злочину щодо малолітньої дитини з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 СК України малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже, на час скоєння кримінального проступку він досяг чотирнадцяти років та не може вважатися малолітньою дитиною.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст. ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, особу винного, наявність обставин, які пом`якшують та відсутність тих, що обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_2 визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку і щиро розкаявся у цьому, характеристику його особи, його поведінку як під час скоєння проступку, так і після цього, ставлення до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, які його обтяжують, думку потерпілого, і приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі санкції статті, вважаючи, що це буде необхідним й достатнім для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила кримінальне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як ним самим, так і іншими особами.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлявся.

Мотиви інших рішень

Судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_2 не обирався та підстав для обрання такого до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 373 та 374 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн).

Вирок суду може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених у ч. 1 ст. 394 КПК України.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1