Провадження № 1-кп/756/896/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця п. Переяславка району ім. Лазо Хабаровського краю російської федерації, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працюючого електромеханіком з ліфтів ТОВ «Міцуі Сервіс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

у с т а н о в и в:

26.08.2024 приблизно о 18 год. 55 хв., ОСОБА_6 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на один рік постановою судді Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_8 від 09.06.2023 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на один рік постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_9 від 09.08.2023 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (2,18 проміле) та у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання амфетаміну, керуючи технічно справним автомобілем «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині пр-ту Володимира Івасюка зі сторони вул. Олександра Архипенка в напрямку площі Сантьяго-де-Чилі в місті Києві, в третій (крайній лівій) смузі, зі швидкістю 55,8...58,3 км/год, яка перевищувала максимально допустиму швидкість в населених пунктах 50 км/год, та наближався до нерегульованого пішохідного переходу (світлофори були вимкнені), розташованого напроти будівлі № 12-С по пр-ту Володимира Івасюка в м. Києві

В цей час попереду, в другій (середній) смузі проїзної частини пр-ту Володимира Івасюка, призначеній для руху зі сторони вул. Олександра Архипенка в напрямку площі Сантьяго-де-Чилі в м. Києві, в попутному напрямку рухався невстановлений легковий автомобіль, який знижував швидкість та зупинявся перед вказаним нерегульованим пішохідним переходом, надаючи дорогу пішоходу ОСОБА_4 , яка рухалась через проїзну частину пр-ту ОСОБА_10 в межах нерегульованого пішохідного переходу справа-наліво відносно руху автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_2 .

Під час руху ОСОБА_6 допустив порушення вимог пунктів 2.1 підпункт «а», 2.3 підпункт «б», 2.9 підпункт «а», 12.1, 12.4, 12.9 підпункт «б» та 18.4 Правил дорожнього руху України:

- п. 2.1: водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

- підпункт «а»: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортом у дорозі;

- п. 2.9. водієві забороняється:

підпункт «а» керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- п. 12.1: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п. 12.4: у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.;

- п. 12.9: водієві забороняється:

- підпункт «б»: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил;

- п. 18.4: якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку ОСОБА_6 виявились у тому, що він, будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на один рік постановою судді Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_8 від 09.06.2023 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на один рік постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_9 від 09.08.2023 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (2,18 проміле) та у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання амфетаміну, керуючи технічно справним автомобілем «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині пр-ту Володимира Івасюка зі сторони вул. Олександра Архипенка в напрямку площі Сантьяго-де-Чилі в м. Києві, в третій (крайній лівій) смузі, зі швидкістю 55,8...58,3 км/год, яка перевищувала максимально допустиму швидкість в населених пунктах 50 км/год. Під час руху, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу (світлофори були вимкнені), на якому перебувала пішохід ОСОБА_4 та перед яким знижував швидкість та зупинявся невстановлений легковий автомобіль, ОСОБА_6 проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечну швидкість керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не зменшив швидкість свого автомобіля аж до його зупинки, продовжив свій рух, не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, внаслідок чого 26.08.2024 приблизно о 18 год. 55 хв. на нерегульованому пішохідному переході, розташованому напроти будівлі № 12-С по пр-ту Володимира Івасюка в місті Києві, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримала наступні тілесні ушкодження: закриту травму живота у вигляді перелому поперечного відростка 5 поперекового хребця ліворуч, перелому латеральної маси крижа зліва, перелому вертлюгової западини справа та перелому нижньої гілки лонної кістки справа, уламкового перелому лонної кістки зліва, розриву у клубово-поперековому зчленуванні; відкриту травму лівого передпліччя у вигляді садна та синця (без опису морфології) м`яких тканин нижньої третини тильної поверхні лівого передпліччя, з відшаруванням епідермісу (що обумовило формування некрозу шкіри площею 0,2%); закриту травму 2 пальця лівої кисті у вигляді перелому діафіза основної фаланги 2 пальця лівої кисті (зі зміщенням); рану (визначену клінічними лікарями як забійну, без опису морфології, вказаними розмірами 4,0х0,5 (см)) м`яких тканин в ділянці потилиці зліва, рану (без опису морфології) лівої кисті в ділянці тенора. Вказані тілесні ушкодження в своїй сукупності відносяться до середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Порушення вимог пунктів 2.1 підпункт «а», 2.3 підпункт «б», 2.9 підпункт «а», 12.1, 12.4, 12.9 підпункт «б» та 18.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

У судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України визнав, щиро покаявся, підтвердив фактичні обставини справи, зокрема, що 26.08.2024 року приблизно о 18 год. 55 хв. перебуваючи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині пр-ту Володимира Івасюка зі сторони вул. О. Архипенка в напрямку площі Сантьяго-де-Чилі в м. Києві з перевищенням швидкості та на нерегульованому пішохідному переході, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 .

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, доведена.

Дії ОСОБА_6 , що виразились у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження кваліфікуються судом за ч. 1 ст. 286-1 КК України.

У відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро покаявся, добровільно відшкодував завдані потерпілій матеріальні збитки.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, те, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, повністю визнав свою вину, обставини ДТП, які викладені в обвинувальному акті не оспорював, кримінальне правопорушення вчинив вперше, неодноразово вибачився перед потерпілою, окрім того, вчинив всі дії, направлені на істотне зниження ступеню тяжкості скоєння неумисного нетяжкого злочину, зокрема, викликав медичних працівників на місце пригоди, надавав потерпілій першу допомогу, добровільно відшкодував потерпілій завдану матеріальну та моральну шкоду та примирився з нею на що вказує укладена ними угода про примирення та висловлена у судовому засіданні позиція потерпілої, а також наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а відтак суд приходить до висновку про можливість виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, у разі призначення обвинуваченому основного покарання із застосуванням ст. 69 КК України, більш м`якого ніж те, яке зазначене у санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме у виді обмеження волі у межах санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України,

При цьому, прохання сторони захисту щодо призначення обвинуваченому основного покарання у виді штрафу, яке відповідно до ст. 51 КК України є найбільш м`яким, суд вважає неспроможним, оскільки таке покарання, з огляду на обсяг та характер допущених обвинуваченим порушень Правил дорожнього руху та його наслідки, не відповідатиме тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та охоронюваним інтересам суспільства.

Вирішуючи питання по додаткове покарання суд також враховує ту обставину, що обвинувачений неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, належних висновків не зробив, що спричинило більш тяжкі наслідки, а тому вважає за доцільне додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, передбачене санкцією ч. 1 ст. 286-1 КК України, призначити у максимальних межах.

При цьому, підстави для застосування ст. 75 КК України відсутні, оскільки заборона її застосування у випадку вчинення злочину, передбаченого ст. 286-1 КК України прямо встановлена законом.

Крім того, зважаючи на те, що ОСОБА_11 був затриманий в порядку 208 КПК України 27.08.2024, а 28.08.2024 відносно нього обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який 24.10.2024 змінено на нічний домашній арешт, на підставі ст. 72 КК України підлягає зарахуванню в строк відбуття покарання його попереднє ув`язнення та відбутий цілодобовий домашній арешт з урахуванням того, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день, а домашній арешт зараховується судом у строк покарання виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Таким чином, попереднє ув`язнення ОСОБА_6 27.08.2024 та 28.08.2024 зараховується у строк відбуття покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення дорівнює 2 дням обмеження волі та загалом становить 4 дні.

Цілодобовий домашній арешт, відбутий з 29.08.2024 по 24.10.2024, що становить 58 днів, зараховується у строк відбуття покарання з розрахунку 3 дні цілодобового арешту дорівнює 1 дню позбавлення волі (58/3, в бік пом`якшення - 20), а 1 день позбавлення волі дорівнює двом дням обмеження волі та загалом становить 40 днів (20 х 2).

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 100 КПК.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, арешт накладений на стадії досудового розслідування на автомобіль, яким керував ОСОБА_6 , підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_6 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Провадження в частині розгляду цивільного позову закрито у зв`язку з відмовою потерпілої від заявленого позову.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_6 4 дні за попереднє ув`язнення з 27.08.2024 по 28.08.2024 та 40 днів за перебування під цілодобовим домашнім арештом з 29.08.2024 по 24.10.2024, а всього 44 дні.

Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) процесуальні витрати за проведення судових експертиз у розмірі 6 367 (шість тисяч триста шістдесят сім) грн. 20 коп. на користь держави (Державна казначейська служба України, код доходів 24060300 «Інші надходження», МФО 899998).

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26.09.2024 (провадження № 1-кс/761/22887/2024, справа № 761/34586/24) на транспортний засіб «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 - скасувати.

Речовий доказ по справі, а саме автомобіль марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходиться на території спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у м. Києві, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, 3, - повернути за належністю власнику ОСОБА_12 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Суддя