У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про звільнення від кримінальної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернулася в суд із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності. Клопотання мотивовано тим, що вироком Виноградівського районного суду від 02.02.2023 по справі № 299/4543/22 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.71 КК за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Виноградівського районного суду від 17.06.2022 р. і визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5-ти (п`яти) років трьох місяців. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до виконання. Даний вирок набрав законної сили 02.03.2023. На сьогоднішній день ОСОБА_4 перебуває в ДУ «Закарпатська УВП № 9, що підтверджується листом установи від 09.07.2025№ 12/7/2150. ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбуття покарання за даним вироком, виходячи з наступного. 09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна). Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Зі змісту вироку вбачається, що події кримінального правопорушення, передбачена ч. 2 ст.185 КК України, мали місце у 2022 році. Станом на 01 липня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1300 грн. З матеріалів справи вбачається, що сума шкоди, заподіяної потерпілому викраденням кожним епізодом злочинної діяльності, є меншою ніж сума викраденого, необхідного для притягнення до кримінальної відповідальності. Враховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_4 за кожним епізодом становить менше 3028 грн., тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2684 грн., вважаю, що з огляду на передбачений статтею 58 Конституції України і статтею 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та з урахуванням вищенаведеного, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України, а саме у даному випадку ч. 4 ст. 185 КК України. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.07.2022 встановлено в сумі 2600 грн., відтак податкова соціальна пільга у 2022 році складала 1300,00 грн. Положеннями ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), водночас нормами КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки. Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-УІ від 04.06.2009 у 2022 році на час, до якого відноситься інкриміноване ОСОБА_4 діяння, крадіжка чужого майна вважалася дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 268,40 грн., якщо вартість викраденого майна перевищувала вказану суму, то наставала кримінальна відповідальність. Отже, на час, до якого відносять інкриміноване ОСОБА_4 діяння, таємне викрадення чужого майна вартістю понад 268,40 грн. кваліфікувалось за ч. 2 ст. 185 КК України (крадіжка). Станом на 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн, а 50% від його розміру становили 1300,00 грн Отже, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За таких обставин, враховуючи, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_4 діяння, оскільки вартість майна, у здійсненні крадіжки якого він обвинувачується, згідно вироку Виноградівського районного суду від 02.02.2023 по справі № 299/4543/22 становить 561, 60 грн., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 2600 грн. Оскільки згідно обвинувального вироку вартість майна, викрадення якого інкриміновано ОСОБА_4 становить 561, 60 грн, то такі його дії підпадають під регулювання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі наведеного, ч. 2 ст 74 КК України просить звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, призначеного вироком Виноградівського районного суду від 02.02.2023 по справі № 299/4543/22.

Представник засудженого-адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала клопотання відповідно до якого просить здійснити розглянути клопотання без її участі та задовольнити таке з підстав викладених у ньому.

Засуджений в судове засідання не з`явився, таким було подано клопотання відповідно до якого просить здійснити розглянути клопотання без його участі та задовольнити таке.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд без його участі.

Розглянувши клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 02.02.2023 у справі №299/4543/22 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання, у вигляді 5-ти (п`яти) років двох місяців позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.71 КК за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Виноградівського районного суду від 17.06.2022р. і визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5-ти (п`яти) років трьох місяців.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів". Законом змінено поняття «вартості вкраденого майна» для визначення кримінальної караності крадіжки, як ознаки складу злочину, передбаченого ст. 185 КК України, що призвело до часткової декриміналізації умисних діянь, які виражені в умисному викраденні чужого майна. До набрання чинності вказаним Законом, кримінально караною вважалася крадіжка, виходячи з розміру понад 0,2 неоподатковуваного мінімуму, який за нормами адміністративного та кримінального законодавства для кваліфікації злочинів чи правопорушень, встановлювався з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового Кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1. ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 вчинив 01.07.2022 року.

Станом на день вчинення кримінального правопорушення прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1300 грн., відтак кримінальна відповідальність у 2022 році передбачена за вчинення крадіжки майна вартість якого становить більше 2481 грн.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. Оскільки вартість викраденого майна на час вчинення діяння не перевищувала 2 прожиткових мінімума, до цього діяння має застосовуватися ст. 5 КК.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX, на підставі ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України та те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_4 майна становила 561 грн., тобто була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-ІХ та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2481 грн, суд вважає клопотання засудженого про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись п. 13 ч. 1 ст. 537, ч. 2 ст. 539 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 02 лютого 2023 року справа №299/4543/22, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1