УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2025 рокуСправа № 495/5177/25
Номер провадження 1-кс/495/1448/2025

Слідчий судя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваної ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Білгород-Дністровський Одеської області, громадянки України, що обіймає посаду директора відділу трудового архіву Білгород-Дністровської міської ради, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

підозрювану у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.3 ст.368КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрювану у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України.

В клопотанні зазначено, що слідчим відділом Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000653 від 13.05.2025 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України КК України.

Встановлено, що Рішенням Білгород-Дністровської міської ради Одеської області було створено відділ трудового архіву Білгород-Дністровської міської ради, основним видом діяльності якого є 91.01 Функціювання бібліотек і архівів.

В подальшому Рішенням Білгород-Дністровської міської ради № 161-VIII від 27.05.2021 «Про Положення про відділ трудового архіву Білгород-Дністровської міської ради» Затверджено положення про відділ трудового архіву Білгород-Дністровської міської ради.

Також відповідно до пункту 2.3 вказаного Положення трудовий архів відповідно до покладених на нього завдань у тому числі:

- здійснює на підставі доґовору з юридичною особою, фізичною особою - підприємцем науково-технічне опрацювання документів, що підлягають подальшому зберіганню в відділі трудового архіву;

- проводить експертизу цінності архівних документів, що зберігаються в відділі трудового архіву, подає на розгляд експертній комісії архівного відділу міської ради акти про вилучення для знищення документів, строки зберігання яких закінчилися;

- веде облік документів, що зберігаються в відділ трудового архіву, у тому числі шляхом створення та підтримання облікових баз даних;

- створює і вдосконалює довідковий апарат до архівних документів;

- здійснює впровадження та використання автоматизованих архівних технологій, створення, вдосконалення та поповнення баз даних, довідкового апарату до документів, що зберігаються у відділі трудового архіву;

- організовує користування документами у службових, соціально-правових, наукових та інших цілях;

- інформує громадян, органи державної влади та місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації про склад і зміст документів відділу трудового архіву;

- проводить роботи щодо встановлення місцезнаходження документів ліквідованих юридичних осіб, що не надійшли до відділу трудового архіву, інформує про це зацікавлені підприємства, установи, організації та громадян;

- видає архівні довідки, копії документів на запити фізичних і юридичних осіб;

- забезпечує збереження конфіденційності персональних даних, що обробляються в його інформаційних системах;

- вивчає, узагальнює і поширює досвід роботи архівних установ.

Відповідно до пункту 4.1 Положення - Відділ трудового архіву очолює начальник відділу, якого призначає на посаду та звільняє міський голова у порядку, визначеному Законодавством.

Пунктом 4.5 Положення встановлює що Начальник відділу трудового архіву:

- організовує діяльність трудового архіву, персонально відповідає за виконання покладених на архів завдань;

- вирішує відповідно до Законодавства питань щодо доступу користувачів до документів, що знаходяться на зберіганні в відділ трудового архіву;

- організовує ведення прийому громадян, розгляд звернень, що належать до компетенції відділу трудового архіву;

- представляє відділ трудового архіву з усіх питань, пов`язаних з його діяльністю.

Також, 21.04.2021 року міським головою ОСОБА_7 затверджена посадова інструкція начальника відділу трудового архіву Білгород-Дністровської міської ради.

Відповідно до розділу другого посадової інструкції начальника відділу трудового архіву Білгород-Дністровської міської ради Основними завданнями та обов`язками начальника відділу трудового архіву Білгород-Дністровської міської ради є:

- здійснення керівництва діяльністю відділу, сприяння створенню належних умов праці у відділі, а також несе персональну відповідальність за виконання покладених на відділ завдань та функцій;

- дотримання законодавства України щодо виконання Закону України "Про Національний архівний фонд та архівні установи";

- здійснення управління архівною справою і діловодством на території міста;

- координація діяльності органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, об`єднань громадян, громадських спілок, релігійних організацій приватних архівних установ, заснованих фізичними особами та/або юридичними особами приватного права архівних установ, створених для централізованого тимчасового зберігання архівних документів, нагромаджених у процесі документування службових, трудових та інших правовідносин юридичних і фізичних осіб на відповідній території та інших документів, що не належать до Національного архівного фонду з питань архівної справи і діловодства;

- внесення до Національного архівного фонду архівних документів, що мають місцеве значення, ведення їх обліку, зберігання та використання відомостей, що в них містяться;

- здійснення контролю за діяльністю архівних установ і служб діловодства, забезпечення додержання законодавства про Національний архівний фонд та архівні установи;

- вирішує відповідно до законодавства питання щодо доступу користувачів до документів ,що знаходяться на зберіганні;

- розгляд заяв і запитів громадян та звернень організацій політичних партій України з питань, що належать до компетенції відділу трудового архіву ;

- внесення в установленому порядку пропозицій щодо фінансового забезпечення роботи відділу;

- проведення організаційно-правових заходів з питань, що належать до компетенції відділу;

- виконання інших повноважень згідно з актами законодавства та Положенням про відділ.

Також, у відповідності до Розділу 4 «Відповідальність» - Начальник відділу трудового архіву Білгород-Дністровської міської ради в межах своїх повноважень несе персональну відповідальність за:

4.1. Неякісне виконання розпорядчих та інструктивних документів, які є обов`язковими для виконання відповідно до регламентів роботи міської ради, її виконавчого комітету та інших нормативно-правових актів.

4.2. Неналежне виконання посадових обов`язків, що передбачені цією посадовою інструкцією, порушення норм етики поведінки посадової особи місцевого самоврядування, Правил внутрішнього службового розпорядку, трудової дисципліни - дисциплінарну в межах, визначених чинним законодавством про працю та Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування»;

- порушення, скоєні в процесі виконання посадових обов`язків в межах, визначених адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством країни;

- завдання матеріальної шкоди в межах, визначених чинним цивільним законодавством України;

- за умисне чи необережне розголошення інформації, що охороняється законом;

- надання недостовірних відомостей та інформації.

У відповідності до Розпорядження міського голови Білгород-Дністровської міської ради № 161-к від 20.04.2021 «Про переведення ОСОБА_4 на іншу посаду» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 21 квітня 2021 року переведено на посаду начальника відділу трудового архіву міської ради.

Таким чином, з 21 квітня 2021 ОСОБА_4 займає посаду «начальника»

відділу трудового архіву Білгород-Дністровської міської ради.

Згідно до примітки 2 ст. 368 КК України Службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-5, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 6 Закону України "Про державну службу" належать до категорії "Б", судді, прокурори, слідчі і дізнавачі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України службовими особами

у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово

чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади

чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в

органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відтак, перебуваючи на посаді начальника відділу трудового архіву Білгород-Дністровської міської ради громадянка ОСОБА_4 набула статусу службової особи.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний

неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Окрім того, як працівник трудового архіву, ОСОБА_4

неодноразово ознайомлювалась із вимогами антикорупційного законодавства України.

Незважаючи на обізнаність вимог законодавства України,

ОСОБА_4 вчинила корупційний злочин, за наступних обставин.

Так, 09.05.2025 приблизно о 11 годин 15 хвилин, в силу своїх

службових обов`язків, діючи з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, під час відвідування відділу трудового архіву Білгород-Дністровської міської ради що розташований за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, по вул. Миколаївській 30, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що останньому не вистачає п`ятнадцять років трудового та страхового стажу, ОСОБА_4 виказала пропозицію зробити архівну довідку та підробити інші документи, які б надали ОСОБА_8 можливість отримувати пенсійне забезпечення у сумі 4000-5000 гривень, та повідомила, що їй необхідні первинні документи та ця послуга буде коштувати 500 ЄВРО.

В подальшому, 13.06.2025 приблизно о 10 годин 16 хвилин, ОСОБА_8 зібравши необхідні документи, прийшов до відділу трудового архіву Білгород-Дністровської міської ради, та передав необхідні документи ОСОБА_4 , яка в свою чергу на підставі наданих документів здійснила перерахунок стажу та повідомила ОСОБА_8 що йому не вистачає десяти років трудового стажу, та це буде коштувати 400 ЄВРО в еквіваленті 20200 гривень.

З метою отримання неправомірної вигоди 17.06.2025 ОСОБА_4 знаходячись в невстановленому слідством місті, приблизно о 10:40 більш точний час слідством не встановлений, в телефонній розмові з ОСОБА_8 шляхом створення штучного тиску, почала вимагати прискорення надання неправомірної вигоди та в ході бесіди запропонувала надати для початку роботи передати їй частину грошових коштів, на шо останній погодився.

Надалі, ОСОБА_4 реалізуючи раніше висловлену пропозицію, займаючи посаду начальника відділу трудового архіву Білгород-Дністровської міської ради, тобто будучи службовою особою, 19.06.2025 приблизно о 10 годин 40 хвилин, знаходячись у приміщені відділу трудового архіву Білгород-Дністровської міської ради за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Миколаївській 30,діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, отримала від ОСОБА_8 для себе неправомірну вигоду у заздалегідь визначеній нею сумі 10000 гривень, за початок роботи з архівними документами.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру на отримання неправомірної вигоди 02.07.2025 приблизно о 10 годин 25 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись в невстановленому в ході слідства місті, під час телефонної розмови з ОСОБА_8 , шляхом здійснення тиску на останнього, що виразилось в прискоренні розрахунків за виконану роботу, повідомила про необхідність надати останньою частину грошових коштів.

Так, ОСОБА_4 реалізуючи раніше висловлену пропозицію,

займаючи посаду начальника відділу трудового архіву Білгород-Дністровської міської ради, тобто будучи службовою особою, 11.07.2025 приблизно о 11 годин 55 хвилин, перебуваючи у приміщенні відділу трудового архіву Білгород-Дністровської міської ради за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Миколаївській 30 в службовому кабінеті, разом із громадянином ОСОБА_8 діючи умисно, з корисливих

мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні

наслідки і бажаючи їх настання, одержала від ОСОБА_8 для себе

неправомірну вигоду у заздалегідь визначеній нею сумі 10200 гривень, за вчинення нею, в інтересах ОСОБА_8 дій з використанням наданого службового становища, а саме отримання архівних довідок та історичної довідки, які б надали ОСОБА_8 можливість отримувати пенсійне забезпечення у сумі 4000-5000 гривень.

Безпосередньо після вчинення злочину, ОСОБА_4 затримано

правоохоронними органами, а її протиправна діяльність припинена.

Встановивши наявність достатніх доказів, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Обґрунтування повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, а саме:

-Повідомленням про виявлення кримінального правопорушення;

-Відповідями на доручення слідчого;

-Заявою про вчинення кримінального правопорушення;

-Показами свідка ОСОБА_8 ;

-іншими матеріалами досудового розслідування.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, являється тяжким злочином, за вчинення якого передбачене основне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.

При врахуванні ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 стт. 177 КПК України, слідчий просить звернути особливу увагу на фактичні обставини справи в частині дій, які інкримінуються підозрюваній та вагомість доказів, якими обґрунтовується підозра, відомості, що характеризують її особу, репутацію, вчинення тяжкого злочину в умова воєнного стану, у скоєнні якого підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Беручи до уваги викладене, на теперішній час існує наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб зашкодити кримінальному провадженню.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину, особі підозрюваного та встановленим під час досудового розслідування ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Особиста порука не може бути застосована, крім того, в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Обирати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини. Заставу у виключних випадках може бути застосовано, визначивши розмір застави, який здатний забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на неї обов`язків, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення та ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

За таких обставин, зазначені в клопотанні ризики впливати на свідків, знищити або приховати речові докази, інших співучасників кримінального правопорушення, переховуватися від органу досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення є належно обґрунтованими.

У провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваної. При цьому суд має оцінити суворість можливого покарання ОСОБА_4 особу підозрюваної, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначати розмір застави, достатньої для виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, а саме щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, застава у розмірі, встановленому за вчинення тяжкого злочину, не здатна забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Враховуючи те що вчинено тяжкий злочин, застава у розмірі 200 000 гривень здатна у повній мірі забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї обов`язків.

На підставі наведеного слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні надала слово адвокату щодо висунутої відносно неї підозри. Зазначила, що проходила лікування з приводу онкологічного захворювання, отримувала променеву терапію, перенесла операцію із заміни суглоба, має грижі та протрузії, приймає вісім препаратів.

Захисник підозрюваної ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що дії підозрюваної ОСОБА_4 були неправильно кваліфіковані, оскільки в її діях відсутні ознаки передбачені ч. 3 ст. 368 КК України, зокрема факт вимагання неправомірної вигоди. Крім того, права та законні інтереси особи, яка є свідком, ніяким чином не були порушені. Доказами є лише протокол обшуку та допит заявника, які жодним чином не підтверджують винуватість підозрюваної у вчиненні інкримінованого злочину. Також, зазначив, що підозрювана ОСОБА_4 є особою з інвалідністю другої групи та перебуває на постійному медикаментозному лікуванні (видалення щитовидної залози). Річний дохід підозрюваної ОСОБА_4 із заробітної плати становить 270 000 гривень, та близько 48 000 гривень пенсійних виплат. При цьому, значна частина коштів витрачається на лікування.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку всіх учасників судового процесу, слідчий суддяді йшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділом Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000653 від 13.05.2025 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України КК України.

11.07.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Обґрунтування повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, а саме: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення; відповідями на доручення слідчого; заявою про вчинення кримінального правопорушення; показами свідка ОСОБА_8 та іншими матеріалами досудового розслідування.

Таким чином, підозрювана ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила тяжкий злочин, санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

За твердженнями слідчого, на теперішній час існує наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб зашкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_9 є ризики того, що вона може впливати на свідків, знищити або приховати речові докази, інших співучасників кримінального правопорушення, переховуватися від органу досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Все це свідчить про не можливість запобігання вищезазначеним ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно зі ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Так, у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Заява N 42310/04) Справа від 21.04.2011 йдеться, що суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 , в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_4 , такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не передбачає необхідності щодо подання чітких доказів, про що сказано у рішенні Європейського суду з прав людини «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy) (ріш.), 9627/81, 14 березня 1984, DR 37, 15 «3. Комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому й має тримання під вартою».

Про те саме йдеться й у рішенні ЄСПЛ «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v United Kingdom), 14310/88, 28 жовтня 1994 р. Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При вирішені питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоювідносно підозрюваної ОСОБА_4 , суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та існування ризиків можливого ухилення підозрюваної від органу досудового розслідування та суду і в тому числі перешкоджання нею кримінальному провадженню, суд з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваної.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Вказане вище дає підстави вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Статтею 183 КПК України передбачено право суду, а не обов`язок визначити заставу як альтернативний захід забезпечення провадження.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, оскільки кримінальне правопорушення, у скоєні якого підозрюється ОСОБА_4 вважається тяжким, розмір застави щодо нього не може перевищувати вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Статтею 183 КПК України передбачено право суду, а не обов`язок визначити заставу як альтернативний захід забезпечення провадження.

З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні доказів, вивчених матеріалів, що характеризують підозрювану, те, що підозрювана має постійне зареєстроване місце проживання, враховуючи стан здоров`я та матеріальний стан підозрюваної, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється, слідчий суддя вважає за доцільне згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України визначати розмір застави у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Керуючисьст.ст.176-178,182,183,193,194,196, 206, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Ізмаїльській слідчий ізолятор», строком на 60 діб, тобто до 09.09.2025 року включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн.), що станом на 12.07.2025 року складає 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Ізмаїльській слідчий ізолятор».

Підозрювана звільняється з-під варти після внесення застави. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- з`являтися до слідчого, прокурора, суду за викликом;

- утримуватись від можливого спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави роз`яснити підозрюваній наслідки невиконання обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме те, що застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 16.07.2025 року о 09:30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_10