Справа № 134/817/24
Провадження № 1-кп/134/23/2025
УХВАЛА

іменем України

07 травня 2025 рокуКрижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

законного представника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль, Вінницької області кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР 10 лютого 2024 року за № 90000035 об`єднане з кримінальним провадженням від 20.05.2024 року за № 0000181 за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_5 , місце народження с. Городківка, Крижопільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, учня Крижопільського професійного будівельного ліцею, раніше судимого: 06.12.2023 вироком Крижопільського районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 289 до 5 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185, ч.4 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Крижопільського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 знаходиться кримінальне провадження № 0000181 від 20 травня 2024 року за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 17.05.2024 близько 23 год 00 хв ОСОБА_7 знаходився у с. Висока Гребля Тульчинського району Вінницької області та у цей час у нього виник умисел на вчинення крадіжки. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, з метою наживи та звернення чужого майна на свою користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, введеного на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2024 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХвід 24.02.2022 (зі змінами, внесеними Указом Президента України № 271/2024 від 06.05.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 3684-ІХ від 08.05.2024 «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні"), діючи повторно, умисно підійшов до продуктового магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_8 .

У подальшому, ОСОБА_7 виставив скло із віконної рами вікна та проник через утворений отвір до підсобного приміщення. Після чого, зламав навісний замок на металевій решітці та проник до торгового приміщення, де на прилавку викрав мобільний телефон «ZTE Blade А71» із оперативною пам`яттю 3 Гб та внутрішньою пам`яттю 64 Гб, а також зарядний пристрій «Right idea» модель RW- 11211 5V=2.1A, що належать ОСОБА_8 . Заволодівши викраденим, тим же шляхом, що проник, покинув приміщення.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/102-24/9954-ТВ від 28.05.2024 ринкова вартість мобільного телефону «ZTE Blade А71» із оперативною пам`яттю 3 Гб та внутрішньою пам`яттю 64 Гб, станом на 19.05.2024, становила 2266,33 грн. та ринкова вартість зарядного пристрою «Right idea» модель RW-11211 5V=2.1A, станом на 19.05.2024, становила 75,73 грн.

Тим самим, своїми умисними діями ОСОБА_7 завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 2342,06 грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України. тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній із проникненням у інше приміщення та в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні поставлено на обговорення питання про закриття провадження у справі відповідно до пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України.

Захисник та законний представник не заперечували щодо закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України у зв`язку із втратою чинності законом, який встановлює кримінальну протиправність діяння.

Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що йому положення ст. 479-2 КПК України зрозумілі, зрозуміло право на загальний порядок судового розгляду. Обвинувачений ОСОБА_5 надав добровільну згоду на закриття кримінального провадження з підстав, визначених п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України.

Прокурор щодо закриття кримінального провадження не заперечувала.

Потерпіла судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена, через канцелярію суду надала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі, не заперечує про щодо закриття кримінального провадження у звязку з декриміналізацією.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали, суд дійшов висновку про таке.

Згідно ч.3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Судом роз`яснено обвинуваченому, що він вправі заперечувати щодо закриття провадження з зазначеної підстави та роз`яснено положення ч. 3 ст. 479-2 КПК України, згідно із якими суд має право закрити кримінальне провадження на цій підставі виключно якщо обвинувачений проти цього не заперечує. Також судом роз`яснено обвинуваченому положення ч. 1,3 ст. 479-2 КПК України, згідно із якими за відсутності згоди обвинуваченого, суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, та в разі, якщо судом буде встановлено вчинення обвинуваченим діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд має постановити ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу, а якщо судом не буде встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалить виправдувальний вирок.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені 17.05.2024 року таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, в умовах воєнного стану, що заподіяла матеріальну шкоду на суму 2342,06 гривень. Дії ОСОБА_5 кваліфіковані досудовим розслідуванням за ч. 4 ст. 185 КК України.

Частиною 1 ст. 2 КК України визначено, підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна».

Вказаним Законом внесені зміни до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з якими дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому положення ч. 3 ст. 3 КК України визначають, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Частиною 1 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Як вже зазначалось, суд роз`яснив обвинуваченому положення ст. 479-2 КПК України, його право не надавати згоду на закриття кримінального провадження з підстав, визначених п.4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, наявність в нього права за судовий розгляд на загальних підставах, в ході якого сторона обвинувачення буде зобов`язана довести обґрунтованість обвинувачення, а обвинувачений буде мати всю сукупність прав, визначених Конституцією та КПК України. Судом роз`яснено обвинуваченому суть поняття «декриміналізація діяння», відмінність між закриттям з підстав декриміналізації та за відсутності події кримінального правопорушення, відмінність такого виду судового рішення від виправдувального вироку.

Обвинувачений та законний представника надали суду добровільну згоду на закриття, зазначивши, що вказані положення їм зрозумілі.

Також при вирішенні клопотання, судом враховано правову позицію ОП ВС від 07.10.2024 року з вказаного питання. Так, Верховний Суд визначив, що ч. 2 ст. 51 КУпАП встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою статті 51 цього Кодексу, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (НМДГ). Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становила від 0,5 до 2 НМДГ.

Як зазначив Верховний Суд, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статтею 51 КУпАП, а саме 2 НМДГ.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина шоста статті 3 КК України).

Згідно з пунктом 5 Підрозділу 1 Перехідних положень Податкового кодексу України (далі ПК) визначено, що у разі, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК з урахуванням норм абзацу першого підпункту 169.4.1 пункту 169.4 цієї статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Тобто розмір податкової соціальної пільги в розумінні пункту 5 Підрозділу 1 Перехідних положень ПК дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на один місяць працездатних осіб з 1 січня 2024 року становив 3028 грн. Отже, розмір податкової соціальної пільги у 2024 році для кримінально-правової кваліфікації становив 1514 грн.

Отже, для вирішення питання щодо наявності в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення або ж складу адміністративного правопорушення необхідно визначити, чи перевищує вартість майна, що стало предметом посягання, 2 НМДГ, тобто 3028 грн.

Згідно із обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені 17.05.2024 року таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, в умовах воєнного стану, що заподіяла матеріальну шкоду на суму 2342,06 гривень, тобто вартість майна є меншою за розмір, з якого настає кримінальна відповідальність, а саме 3028 грн.

Таким чином, наявність згоди обвинуваченого в сукупності з наведеними нормами Конституції та КК України, висновками ОП ВС у наведеній вище постанові, є підставою для закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до приписів статті 100 КПК.

Вирішуючи питання щодо судових витрат у справі, суд керується вимогами ст. 124, 126 КПК України і постановою Верховного Суду від 07.10.2021 року, якою зроблено висновок щодо застосування норм права із зазначеного питання ( справа №584/800/20).

Так, Верховний Суд зазначив, що закриття провадження у зв`язку з декриміналізацією статті кримінального закону, за якою обвинувачувалась особа, є реабілітуючою обставиною, а тому процесуальні витрати мають бути віднесені на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.284,371,479-2 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 травня 2024 року за № 0000181 за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння відповідно до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024

Арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 20 травня 2024 року про накладення арешту на 0,5 л. солодкої води «Апельсиновий » ТМ «Караван» та пошкоджений замок, які передані на зберігання до кімнати речових доказів відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП У Вінницької області, на мобільного телефону «ZTE Blade А71» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім картою НОМЕР_3 та зарядний пристрій «Right idea» із шнуром, які після проведення криміналістичних досліджень передати на зберігання потерпілій ОСОБА_8 до вирішення справи по суті - скасувати.

Речові докази, а саме:

- 0,5 л. солодкої води «Апельсиновий » ТМ «Караван» , які поміщені до спец. Пакета експертної служби МВС України № 5866184 та передана на зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП У Вінницької області, що розташований за адресою вул. Полковника Зеленського,1 А смт Крижопіль Тульчинського району Вінницької області на підставі квитанції № 39 - знищити.

- пошкоджений замок який поміщені до спец. «Національна поліція України Слідче управління № PSP2206136» та переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП У Вінницької області, що розташований за адресою вул. Полковника Зеленського,1 А смт Крижопіль Тульчинського району Вінницької області на підставі квитанції № 33 - знищити.

- мобільного телефону «ZTE Blade А71» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім картою НОМЕР_3 та зарядний пристрій «Right idea» із шнуром наданий на зберігання власнику ОСОБА_8 - залишити в її володінні.

Судові витрати у справі, а саме витрати за проведення судово -товарознавчої експертизи СЕ 19/102-24/9954-ТВ від 28.05.2024, судово- трасологічну експертизу СЕ 19/102-24/9953-Д від 23.05.2024 в сумі 3786,4 гривні віднести на рахунок держави.

Судовий розгляд кримінального провадження від 10 лютого 2024 року за № 90000035 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.4 ст.185 КК України - продовжити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя