Провадження № 1-кс/947/6651/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2025 року cлідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисників адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000155 від 21.08.2024 року, відносно:

ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Турції, уродженця Турції, з середньою освітою, перебуваючого в цивільному шлюбі, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, маючого посвідку на постійне проживання в Україні, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Суть клопотання.

До Київського районного суду м. Одеси, в рамках кримінального провадження № 0000155 від 21.08.2024 року, надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Клопотання мотивовано тим, що:

- ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України .

- наявні ризики вчинення підозрюваним ОСОБА_4 дій, передбачених пунктами 1 ,2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

- застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за його поведінкою, забезпечити виконання покладених на нього судом обов`язків, не зменшить до прийнятного рівня зазначених ризиків.

Позиція учасників судового засідання

Прокурор ОСОБА_3 оголосив клопотання та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, посилаючись на обставини викладені в клопотанні та наявність ризиків, які встановлені слідчим у клопотанні. Просив долучити до матеріалів клопотання висновки експертиз щодо наркотичних засобів. Повідомив, що надані експертизи проведені відносно речовин, які були вилучені з валізи, яка відповідно до НСРД була замінена перед затриманням підозрюваного. Зазначив, що заміна валізи з наркотичними речовинами відбулась 08.05.2025 року о 20:00-20:30. Звернув увагу, що наразі не встановлено особу, яка доставила валізу до місця події, та в ході досудового розслідування перевіряється факт причетності інших осіб до вчинення кримінального правопорушення, на які підозрюваний, перебуваючи на волі, може вчинити тиск з метою не надання правдивих свідчень. На запитання суду, прокурор повідомив, що підозра обґрунтовується двома протоколами обшуку і протоколом огляду , однак наразі досудове розслідування перебуває на початковому етапі та провадяться першочергові слідчі дії, тому вважав, що на цьому етапі достатньо для пред`явленні особі про підозру та вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 просив долучити до матеріалів клопотання письмові заперечення та характеризуючи документи на особу підзахисного. Проти задоволення клопотання заперечував. На його думку порушено правила визначення підслідності у даному кримінальному провадження. Зазначив, що в матеріалах клопотання відсутні документи на підтвердження доводів прокурора щодо обґрунтованості доводів прокурора, тому не погоджується з правовою кваліфікацією злочину, інкримінованого його підзахисному. Вважає, що підозра за ч. 3 ст. 307 КК України є завищеною, та не ураховується відсутність умислу на збут. Разом з тим зазначив, що його підзахисний не оспорює взагалі обставини, які об`єктивно пов`язують його із обставинами кримінального правопорушення, а саме того факту, що його знайомий звернувся із проханням забрати у мешканця Одеси річ на зберігання. Після 19 години 08.05.2025 до нього зателефонував вказаний мешканець Одеси та повідомив район міста куди необхідно приїхати за цією річчю. Вказане ним було зроблено та по приїзду до складу, яке останній орендує для налагодження виробництва, вирішив переконатись, що речі не будуть вибухонебезпечними та у цей час до нього прибули працівники поліції. Про вміст сумки йому відомо не було, готовий надати усі докази стороні обвинувачення та прийняти участь у всіх необхідних слідчих діях за для встановлення усіх обставин його участь у вказаних подіях. Захисник вважає, що в діях ОСОБА_4 відсутній обов`язків елемент об`єктивної сторони ст. 307 КК України, оскільки він не був обізнаний із вмістом сумки, не мав намір приймати участь у незаконному обігу наркотичних засобів, не мав наміру вчиняти продаж наркотичних засобів іншим особам, не придбав їх з метою збуту. Тому враховуючи початковий етап досудового розслідування та фактичні обставини, вважав вірною кваліфікацію за ч. 3 ст. 309 КК України. Одночасно захисник звернув увагу на недоведеність стороною обвинувачення ризиків, мова про які йде у клопотання, а також просив врахувати особу підозрюваного, який перебуває у незареєстрованому шлюбі, є батьком двох дітей, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. На підставі викладеного захисник просив відмовити у задоволенні клопотання, у разі якщо суд дійде до переконання про необхідність обрання запобіжного заходу просив обрати найменш обтяжливий запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, або визначити розмір застави відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 підтримав доводи адвоката ОСОБА_5 та подані письмові заперечення, та зауважив, що з правовою кваліфікацію кримінального правопорушення він не погоджується.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку своїх захисників повідомив, що він не знав що знаходиться у валізі, готовий співпрацювати з органом досудового розслідування. Не погоджується з підозрою та доводами прокурора. Повідомив, про наявність міцних соціальних зв`язків, у задоволенні клопотання просив відмовити.

Короткий виклад фактичних обставин даного кримінального провадження та змісту поданого стороною обвинувачення клопотання.

Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 від 21.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, при невстановлених обставинах, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, переслідуючи умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено героїну (діацетилморфіну), в порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, а саме положень ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22.12.2006, зі змінами, внесеними згідно із Законом № 3345-ІХ від 23.08.2023, відповідно до якого діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і рослин, включених до таблиці I, списку № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 на території України забороняється, за винятком діяльності з обігу таких наркотичних засобів, психотропних речовин і рослин у цілях, на підставах і з урахуванням обмежень, передбачених цим Законом, незаконно придбали з метою подальшого збуту, порошкоподібну речовину, загальною вагою приблизно 14 кг 854 гр, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено героїн (діацетилморфіну), в особливо великих розмірах, яку незаконно зберігали, з метою подальшого збуту, на земельній ділянці з координатами 46.3739651, 30.7181013, на околиці лісосмуги вздовж вул. Марії Демченко у м. Одесі.

Так, 08.05.2025 приблизно о 22:00 год., ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 ), діючи відповідно визначеної йому ролі та на виконання загальної злочинної домовленості, з метою подальшого збуту особливо небезпечної наркотичної речовини, обіг якої заборонено, прибув, на автомобілі марки «Mercedes GL 320 CD» н.з. НОМЕР_1 до лісосмуги, розташованої вздовж вул. Марії Демченко у м. Одесі, де, зі схованки на земельній ділянці з координатами 46.3739651, 30.7181013, забрав валізу, в якій знаходились 15 згортків з порошкоподібною речовиною, загальною вагою приблизно 14 кг 854 гр, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено героїн (діацетилморфіну), в особливо великих розмірах.

Далі, ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 ), згідно відведеної йому ролі, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою незаконного зберігання для подальшого збуту, помістив валізу з порошкоподібною речовиною, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено героїн (діацетилморфіну), у автомобіль марки «Mercedes GL 320 CD» н.з. НОМЕР_1 , за допомогою якого незаконно перевіз особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено до складського приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. 2 Локомотивний провулок, 30.

Прибувши до складського приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. 2 Локомотивний провулок, 30, ОСОБА_4 (Omer Ahmet) достав валізу із автомобіля марки «Mercedes GL 320 CD» н.з. НОМЕР_1 , відкрив її та став оглядати згортки з порошкоподібною речовиною, з порошкоподібною речовиною, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено героїн (діацетилморфіну), після чого 09.05.2025 о 00:56 год. був затриманий співробітниками правоохоронних органів.

За викладених обставин, 09 травня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання та перевезення особливо небезпечного наркотичного засобу в особливо великих розмірах, з метою збуту, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Отже, відповідно до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_4 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Як убачається з матеріалів справи, копія клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та доданих до нього матеріалів була отримана підозрюваним з дотриманням вимог ч. 2 ст. 184 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Тобто, стандарт «обґрунтована підозра», який використовується на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акта. Адже обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (рішення ЄСПЛ у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява №72508/13, п. 184).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті у випадку направлення обвинувального акту до суду.

Так, підставами для обґрунтованої підозри про те, що ОСОБА_4 міг вчинити вказане кримінальне правопорушення, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді і досліджених у судовому засіданні джерелах доказів. Що підтверджується, зокрема:

- протоколом огляду події від 08.05.2025, згідно якому у валізі, виявленій на земельній ділянці з координатами 46.3739651, 30.7181013, на околиці лісосмуги вздовж вул. Марії Демченко у м. Одесі, знаходились 15 згортків з порошкоподібною речовиною; під час проведення дослідження вказаної речовини, реагент змінив своє забарвлення на рожевий окрас, що свідчить про те, що зазначена порошкоподібна речовина містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено героїн (діацетилморфіну);

- протоколом обшуку від 09.05.2025, проведеного на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, згідно якому у складському приміщенні, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Локомотивна 30, вилучено 15 брикетів з порошкоподібною речовиною білого кольору та валізу;

- протоколом обшуку від 09.05.2025, проведеного на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, згідно якому вилучено транспортний засіб марки «Mercedes GL 320 CD» н.з. НОМЕР_1 .

Поряд з цим, висновки судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів,надані прокурором у судовому засіданні, слідчий суддя не може взяти до уваги як доказ на обґрунтування повідомленої підозри.

Дані, що містяться у наданих слідчому судді копіях матеріалів кримінального провадження № 0000155 від 21.08.2024 можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України, та виправдовують подальше розслідування.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, а лише на підставі долучених до клопотання матеріалів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення останнім кримінально-протиправних дій.

Також слідчий суддя зазначає, що на цьому етапі провадження він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності чи достовірності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є ймовірною та встановлених обставин достатньо для виправдання подальшого розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження з ціллю висунення обвинувачення або спростування підозри.

Дослідивши обставини вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення та можливу роль ОСОБА_4 у ньому, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій останнього, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні матеріалах, слідчий суддя переконався в тому, що аналіз представлених матеріалів пов`язує підозрюваного зі злочином, доводячи причетність до нього в такій мірі, що виправдовує подальше розслідування та встановлює можливість вирішення питання про застосування запобіжного заходу відносно нього, а тому слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри щодо можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, в межах даного кримінального провадження, тому доводи сторони захисту в цій частині слідчий суддя відхиляє.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії, що передбачені в цій статті.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на існування ризиків, передбачених п. 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Наявність даного ризику у відповідності до КПК України не означає, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме переховування, однак достатньо встановити, що він має реальну можливість здійснити такі дії у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

На думку слідчого судді, тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та суворість покарання за його вчинення може свідчити про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Варто також зазначити, що у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 12 (дванадцяти) років з конфіскацією майна.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи характер вказаного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування.

Актуальність цього ризику підтверджується і тим, що ОСОБА_4 є громадянином Турції, тому в разі несприятливих для себе обставин, він безперешкодно може покинути територію України, з метою ухилення від органів досудового розслідування та суду.

З огляду на вказане слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Посилаючись на наявність даного ризику сторона обвинувачення зазначає, що досудовим слідством не встановлені всі речові докази, які можуть підтвердити його причетність до скоєння вказаного кримінального правопорушення та/або інших правопорушень, на даний момент, ОСОБА_4 безпосередньо або через інших осіб, може знищити їх або змінити на свою користь

Слідчий суддя вважає переконливими доводи слідчого у клопотанні та прокурора у судовому засіданні в обґрунтування наявності ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України оскільки кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, органом досудового розслідування здійснюються дії для збирання всіх необхідних доказів, у тому числі планується проводити інші огляди/обшуки, для відшукання речей та документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а підозрюваний за для приховування своєї протиправної діяльності може знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей чи документів.

Враховуючи зазначене, ризик знищення або спотворення будь-якої із речей чи документів, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя визнає спроможним та приймає його до уваги.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Перевіряючи наявність зазначеного ризику, слідчий суддя звертає увагу про відсутність в матеріалах клопотання даних про таких осіб.

Натомість даними про те, що особа може незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні, можуть бути відомості, що свідчать про те, що ця особа вчиняє спроби змусити зазначених осіб дати неправдиві показання чи висновки, знищувати предмети, документи які можуть бути речовими доказами, іншим чином фальсифікувати докази, затягувати досудове розслідування чи судовий розгляд справи.

Поряд з цим, як зазначив захисник, підозрюваний не оспорює обставин, які об`єктивно пов`язують його із обставинами кримінального правопорушення, а саме того факту, що його знайомий, анкетні відомості які останній не повідомив, звернувся із проханням забрати у мешканця Одеси річ на зберігання.

Отже наразі органу досудового розслідування достовірно не відомі вказані особи, слідчий суддя не відхиляє того факту, що підозрюваний, з метою приховування кримінального правопорушення, або викривлення фактів, може вчинити спроби змусити зазначених осіб дати неправдиві показання, знищувати предмети, документи які можуть бути речовими доказами, іншим чином фальсифікувати докази, однак вказані доводи є лише припущенням та не підтверджується належними та допустимими доказами.

На думку слідчого судді, ризик впливу на свідків - є передчасним.

Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя погоджується з доведенням наявності зазначеного ризику, оскільки досудове розслідування перебуває в активній фазі, та наразі органом досудового розслідування проводиться ряд оперативно (розшукових) заходів з метою встановлення всіх обставин вчинення злочину та причетних до його вчинення осіб, існує об`єктивна необхідність у відшуканні речей та документів (знарядь ймовірно вчиненого злочину), які можуть мати доказове значення для даного кримінального провадження та які станом на теперішній час органом досудового розслідування встановлені не були Тому на цьому етапі слідства ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є вкрай обґрунтованим.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

Посилаючись на наявність даного ризику сторона обвинувачення обґрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_4 офіційно ніде не працевлаштований, засоби його існування не відомі, разом з тим обставини інкримінованого йому злочину, готування до нього та вчинення у сукупності вказує на системність злочинної діяльності та не виключає вчинення у подальшому кримінальних правопорушень задля задоволення потреб життєдіяльності.

Існування цього ризику на переконання слідчого судді не знайшло свого підтвердження, адже наведені слідчим на його обґрунтування доводи не є вагомими, оскільки підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, та наразі органом досудового розслідування перевіряється його систематичність дій та причетність до вчинення даного злочину.

Щодо наявності інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України;

- пред`явлення йому підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, у разі визнання винуватим у вчиненні якого, йому може загрожувати покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 12 років з конфіскацією майна;

- на день розгляду клопотання підозрюваний ОСОБА_4 майже досяг 48 років, інформації про наявність хронічних захворювань, які б перешкоджали застосуванню запобіжного заходу слідчому судді не надано;

- відсутність у підозрюваного достатніх міцних соціальних зв`язків, оскільки офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, офіційно не одружений, проживає на території м. Одеси без відповідної реєстрації, оскільки зареєстрований за іншою адресою.

Щодо можливості застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою або більш м`якого запобіжного заходу.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року ЄСПЛ констатував «порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою», у зв`язку із чим слідчий суддя вважає за необхідне розглянути можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_11 .

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

На переконання слідчого судді, досліджені під час судового засідання та описані вище ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією підозрюваного ОСОБА_4 може негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного досудового розслідування, якого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження.

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 який, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який посягає проти здоров`я населення, а саме у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе унеможливити ухилення підозрюваного від органу досудового слідства, суду, а запобіжні заходи у вигляді особистої поруки та особистого зобов`язання є недоцільними, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід.

У відповідності до положення п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, у зв`язку з чим, приймаючи до уваги вказані вимоги та те, що кримінальне правопорушення у вчинені якого підозрюється ОСОБА_4 вчинене щодо злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, високий ступінь встановлених ризиків, та суспільний інтерес до таких кримінальних проваджень, відсутні підстави для визначення відносно ОСОБА_4 застави.

З урахуванням викладеного, клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 07 липня 2025 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1