Справа № 297/2380/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000607 від 04.11.2023 року, яке надійшло з обвинувальним актом, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, без освіти, неодруженого, непрацюючого, в порядку ст. 89 КК України не судимого,

за ч. 1 ст. 162 КК України,

встановив:

Наприкінці грудня 2023 року, точної дати в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, таємно, протиправно, без згоди власника, з метою викрадення майна шляхом пошкодження вхідних дверей проник до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , чим порушив гарантоване право громадянина України, передбачене ст. 30 Конституції України, ст. 12 «Загальної декларації прав людини» та ст. 8 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод» на недоторканність житла чи іншого володіння особи, та в подальшому звідки таємно викрав меблі, а саме: ліжко з матрацем, вартість якого згідно висновку експерта від 22.03.2024 року становить 150 гривень, диван з шкірозамінника, вартість якого згідно висновку експерта від 22.03.2024 року становить 370 гривень, шкаф деревяний, вартість якого згідно висновку експерта від 22.03.2024 року становить 300 гривень, два килими, вартість яких згідно висновку експерта від 22.03.2024 року становить 30 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму на загальну суму 850 гривень.

На думку суду обвинуваченого ОСОБА_4 слід визнати винним у кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст. 162 КК України, тобто у незаконному проникненні до житла.

Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно в грудні 2023 року в с. Великі Береги по вул. Окремий хутір, пошкодивши вхідні двері, знаючи, що вдома нікого немає, проник до будинку потерпілої ОСОБА_6 та викрав деякі речі, після вчиненого всі речі повернув потерпілій.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений, його захисник, та прокурор не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням обставин, які характеризують обвинуваченого.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Отже, суд обираючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 слід визнати його щире каяття.

Згідно досудової доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , його спосіб життя, історію правопорушень, високий рівень ризику вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, у тому числі окремих осіб. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (а.с. 30-35).

Суд при призначенні покарання бере до уваги те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується негативно, схильний до вчинення правопорушень та злочинів (а.с. 68), у минулому неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, судимості за які, згідно ст. 89 КК України, погашені (а.с. 72).

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, обставини, що обвинувачений щиро розкаявся, відшкодував потерпілій завдану шкоду в повному обсязі, проживає із родичами, які мають багатодітні сім`ї (а.с. 69), суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому на підставі ст. 75 КК України слід прийняти рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням, та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Речові докази: ліжко з матрацем, диван з шкірозамінника, шкаф дерев?яний, два килими, які повернуті на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 слід повернути ОСОБА_6 (а.с. 74-75).

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину, поклавши на нього обов`язки відповідно до п. 1 і п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: ліжко з матрацем, диван з шкірозамінника, шкаф дерев?яний, два килими, які повернуті на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - повернути ОСОБА_6 (а.с. 74-75).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_7