Справа № 297/1715/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

25 червня 2025 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , який брав участь в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000014 від 08.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, 28.03.2024 року судимого Мукачівським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 289 КК України до трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

встановив:

Начальник СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області із клопотанням, погодженим прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 діб, із визначенням застави у розмірі, не менше 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень. У разі визначення застави просить покласти обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду; 2) не відлучатись з території Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Обґрунтовуючи клопотання, начальник СВ вказує на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного переправлення громадян України через державний кордон в умовах дії правового режиму воєнного стану, достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статті віком від 18 до 60 років, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, сприяв незаконному переправленню через державний кордон України 2 громадян України, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом надання засобів та вказівок останнім за наступних обставин.

Зокрема, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_7 , реалізовуючи свої злочинні наміри, погодилася сприяти у незаконному переправленні вказаних двох осіб через державний кордон України.

В подальшому, 27.09.2024 року ОСОБА_7 на власному авмобілі марки «Volkswagen», моделі «TOUAREG», реєстраційний номер НОМЕР_1 , приїхала у м. Львів, де попередньо домовившись по мобільному телефону з ОСОБА_9 , близько 14:00 год. здійснила його посадку до вищевказаного автомобіля неподалік Стрийського вокзалу. Після цього, останні направились до готелю «Вівчарик», який розміщений за адресою м. Сколе, вул. Данила Галицького, 43, Львівська область, де на них очікував ОСОБА_8 , з яким попередньо зв`язалась ОСОБА_7 та наказала очікувати біля готелю. Згодом ОСОБА_10 , рухаючись автодорогою на вищевказаному транспортному засобі, підібрала до автомобіля ОСОБА_8 та вони втрьох направились в Закарпатську область до готелю «Леон», що в с. Березинка, Мукачівського району.

В ході руху ОСОБА_10 вказала ОСОБА_8 передати грошові кошти у розмірі 1 000 доларів США та 1 000 гривень, а в подальшому після телефонної розмови із невстановленою особою наказала передати ще 7 700 доларів США.

Крім того, проїжджаючи контрольно-пропускний пост «Нижні Ворота» при в`їзді в Закарпатську областю, ОСОБА_7 з метою не викриття пасажирів наказала їм сховатись в салоні автомобіля та близько 18:00 год. доставила їх до готелю «Леон», що знаходиться за адресою: с. Березинка, вул. Виноградна, 19А, Мукачівського району, де поселила їх до готельного номеру 3, де ОСОБА_9 та ОСОБА_8 проживали до 29.09.2024 року.

В подальшому, 29.09.2024 року близько 06:30 год. на мобільний телефон ОСОБА_8 надійшов телефонний дзвінок від невстановленої особи, яка наказала їм виходити на вулицю та чекати, після чого під`їхала невідома на даний час особа на невстановленому на даний час транспортному засобі та посадивши ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до автомобіля, відвезла останніх до гаражного кооперативу у м. Мукачево, де на них очікував ОСОБА_4 , який наказав останнім переодягнутись у військову форму та проінструктував про подальший незаконний перетин кордону та маршрут їх руху після доставки в безпосередню близькість до державного кордону, та їх поведінку у разі затримання, після чого посадив останніх до автомобіля марки «SKODA», моделі «OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , направився в напрямку с. Косино, Берегівського району, при цьому, оминаючи встановлені по ходу руху пости, де в подальшому, наблизившись до державного кордону в напрямку 231 прикордонного знаку, ОСОБА_4 висадив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з автомобіля та показавши останнім напрямок руху в бік державного кордону, покинув місце події, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в ході руху до державного кордону були викриті та затримані прикордонним нарядом ІНФОРМАЦІЯ_4 при спробі незаконного перетину державного кордону Українина відстані 100 метрів до державного кордону.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України вказівками, наданням засобів, вчиненому щодо кількох осіб, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

08.01.2025 року винесено постанову про оголошення підозрюваного в розшук та зупинення досудового розслідування, оскільки на той час місцезнаходження останнього не встановлено.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколами допиту свідків, протоколами пред`явлення осіб для впізнання та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 КК України, який, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, а в разі доведення вини в ході судового слідства останньому загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 9 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України та на території України.

2. Незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_4 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

Крім того, на даний час всі співучасники кримінального правопорушення не встановлені, що надасть можливість ОСОБА_4 координувати дії останніх.

3. Вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як останній вчинив злочин в період іспитового строку, так як згідно вироку Мукачівського міськрайонного суду від 28.03.2024 року був засуджений до 3-х років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

У випадку засудження ОСОБА_4 за вчинення тяжкого злочину до нього може бути застосовано виключно покарання у вигляді реального позбавлення волі до 9 років.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що ОСОБА_4 тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Ураховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Разом з цим, при виконанні судом вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, щодо визначення розміру застави, враховуючи передбачені ч. 4 ст. 182 КПК України обставини, є необхідність визначити останньому, заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (3028 гривень), що становить 242 240 гривень.

Саме застава у такому розмірі здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання, пояснюючи необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного обґрунтованою підозрою, ризиком ухилення від органу досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний був оголошений в розшук та кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, вчинене ним під час іспитового строку визначеного вироком Мукачівського міськрайонного суду 28.03.2024 року.

Захисник ОСОБА_5 , який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, вважав наведені в клопотанні ризики недоведеними та зазначив, що достатнім буде застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю. У разі, якщо слідчий суддя дійде до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, тоді просив визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яку спроможний внести підозрюваний.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку сторін та перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ "Александер Макаров проти росії" національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

В той же час згідно із практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

30.10.2024 року начальником СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України (а.с. 54-57).

Постановою начальника СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 від 08.01.2025 року, за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук, а досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 08.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, зупинено (а.с. 64-66).

Так, згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю строком до трьох років з конфіскацією майна.

Отже, з метою уникнення такої відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Кримінальне правопорушення, в якому ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється, вчинено під час іспитового строку, визначеного вироком Мукачівського міськрайонного суду від 28.03.2024 року. Вказана обставина доводить той ризик, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, зазначений в клопотанні ризик щодо можливості підозрюваного ОСОБА_4 незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні слідчий суддя також вважає обґрунтованим.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчий суддя з огляду на вказане вважає також необхідним констатувати особисті обставини життя підозрюваного.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 судимий Мукачівським міськрайонним судом від 28.03.2024 року за ч. 1 ст. 289 КК України до трьох років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, ніде не працює, під час досудового розслідування був оголошений в розшук.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість кримінального правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, слідчий суддя вважає, що існує ризик його переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з наведеним, клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із строком на 60 днів є обґрунтованим.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Отже, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, а саме з корисливих мотивів вчинений злочин, та з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, який неодружений, ніде не працює, слідчий суддя вважає за необхідне при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

При цьому, слідчий суддя вважає, що в разі внесення підозрюваним застави, на нього слід покласти обов`язки, передбачені п.п. 1-3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду; 2) не виїжджати за межі Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

У зв`язку з цим, строк тримання під вартою слід обчислювати з моменту затримання підозрюваного ОСОБА_4 , тобто з 24 червня 2025 року 10:50 год.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 182-183,194, 196-197 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання начальника СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000014 від 08.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів з моменту його затримання.

Строк дії ухвали закінчується 23 серпня 2025 року о 10:50 год.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, а саме у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі. У разі внесення застави у визначеному розмірі ОСОБА_4 повинен бути звільнений з-під варти. З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, він та заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави покласти на нього наступні обов`язки: 1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду; 2) не виїжджати за межі Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення .

Слідчий суддя: ОСОБА_11