У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшої слідчої в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000172 від 26 лютого 2025 року, за підозрами ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною четвертою статті 111-1 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною четвертою статті 111-1 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною четвертою статті 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старша слідча в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_3 звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з указаним клопотанням.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначила, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000172, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 лютого 2025 року за підозрами ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною четвертою статті 111-1 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною четвертою статті 111-1 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною четвертою статті 111-1 КК України.

Прокурором у кримінальному провадженні № 0000121 матеріали щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 виділено в окреме кримінальне провадження за № 0000172.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , будучи громадянами України за попередньою змовою групою осіб, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 31 березня 2024 року, достеменно знаючи, що РФ здійснила збройну агресію проти України, а також той факт, що у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 187 від 03 березня 2022 року та Постанови Правління Національного банку України № 18 від 24 лютого 2022 року, з РФ заборонено провадження будь-якої господарської діяльності та валютних розрахунків, а в Україні діє правовий режим воєнного стану, розуміючи це, провадять господарську діяльності мовою оригіналу - «ООО «МЕТА ЮФО», «ООО «МЕТА ПРО» у взаємодії з державою-агресором шляхом укладення договорів як з ТОВ, які знаходяться та зареєстровані на тимчасово окупованій території АРК Крим, так і з ТОВ, які знаходяться та зареєстровані в РФ.

17 лютого 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 27, частиною другою статті 28, частиною четвертою статті 111?1 КК України.

Згідно з відповіддю Правобережного РВ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області вбачається, що станом на теперішній час ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 перебувають на тимчасово окупованій території АР Криму.

У зв`язку із викладеним, у газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Згідно з інформаційною довідкою № 412828958 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: , на праві приватної власності належить ОСОБА_7 .

За вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення передбачено покарання у вигляді штрафу до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна.

Враховуючи вищевикладене, у органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на майно підозрюваної з метою забезпечення можливої конфіскації майна, у зв`язку з чим, слідча звернулася з указаним клопотанням.

Слідча в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, 28 квітня 2025 року подала до суду заяву про розгляд клопотання у її відсутність, в якій зазначила, що клопотання підтримує в повному обсязі та просила його задовольнити.

Власник майна, відповідно до частини другої статті 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна, в судове засідання не викликався.

Враховуючи положення частини першої статті 171 КПК України, відповідно до якої клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд клопотання у відсутність слідчого та власника майна.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Положеннями пункту 7 частини другої статті 131 КПК України та частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000172, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 лютого 2025 року за підозрами ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною четвертою статті 111-1 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною четвертою статті 111-1 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною четвертою статті 111-1 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що підозрювана ОСОБА_7 станом на теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території АР Крим.

Постановою ГУ СБ України у м. Києві та Київській області від 26 лютого 2025 року ОСОБА_7 оголошено у розшук.

11 лютого 2025 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 27, частиною другою статті 28, частиною четвертою статті 111-1 КК України.

У порядку визначеному частиною першою статті 278, частиною восьмою статті 135 КПК України, повідомлення про підозру ОСОБА_7 опубліковано на офіційному вебсайті Офісу генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», що підтверджується протоколами огляду вебсайту та газети.

Отже, у відповідності до вимог статті 42 КПК України ОСОБА_7 має статус підозрюваної у цьому кримінальному провадженні.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 412828958 від 12 лютого 2025 року ОСОБА_7 на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляд справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку, передбаченому статтями 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною п`ятою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У клопотанні слідчої зазначено, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Так, санкцією частини четвертої статті 111-1 КК України передбачено покарання у виді штрафу до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна, ОСОБА_7 має статус підозрюваної у вказаному кримінальному провадженні, та слідчою доведено, що майно, на яке вона просить накласти арешт належить підозрюваній.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуженню майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та з метою забезпечення можливої конфіскації вказаного майна підозрюваної як виду покарання, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на вищевказане майно.

Беручи до уваги викладене, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

З огляду на викладене та керуючись статтями 131, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить на праві власності підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною розпоряджатися ним, а саме:

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: .

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1