Справа № 366/230/25
Провадження № 1-кп/366/148/25
В И Р О К

Іменем України

09 травня 2025 року Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференцзв`язку) розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Іванків кримінальне провадження № 0000031 від 06.12.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя міста Волочиськ, Хмельницької області, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не інвалід, не депутат, розлучений, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, військово службовець ЗСУ, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 267 -1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Так, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду водія військової частини НОМЕР_1 та відповідно до бойового розпорядження несучи службу на території зони ЧАЕС, орієнтовно з 23.11.2024 по 06.12.2024 року, перебуваючи на території відселеного села Черевач, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у різних місцях назбирав брухт кольорових металів алюмінію, загальною вагою 14.1 кг., які в подальшому планував вивезти за межі зони відчуження для збуту.

Реалізуючи свій злочинний та протиправний умисел, спрямований на незаконне переміщення брухту кольорових металів за межі зони відчуження, з метою збуту, ОСОБА_4 склав металеві вироби з алюмінію до полімерного мішка білого кольору та поклав до салону автомобіля марки АУДІ А 6, д. н. з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , та розпочали рух в бік виїзду за межі зони відчуження, в напрямку КПП «Дитятки», розраховуючи, що його як військового не будуть перевіряти працівники поліції на КПП.

У подальшому, автомобіль марки АУДІ А 6, д. н. з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 зупинився перед Стоп-лінією КПП «Дитятки» для огляду поклажі. При огляді салону автомобіля поліцейськими було виявлено брухт кольорових металів алюмінію, які Мельник мав намір вивезти за межі зони відчуження без передбаченого законом дозволу та проведення дозиметричного контролю, з метою збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на переміщення будь-яким способом за межі зони відчуження без передбаченого законом дозволу та проведення дозиметричного контролю об`єктів промислової продукції, вчиненої з метою збуту, оскільки він виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, запевним, що у майбутньому більше такого не повториться, просив перед судом вибачення за вчинене, запевнив, що у разі призначення йому покарання у виді штрафу, сплатить його у стислі терміни.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого; постанову про визнання речових доказів; квитанцію про отримання на зберігання речових доказів, витяг з ЄРДР, досудову доповідь.

Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, у зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч. 3 ст. 349 КК України, оскільки покази відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення та ніким не оспорюються.

Так, будучи допитаним як обвинувачений, ОСОБА_4 повністю підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та додатково зазначив, що приїхали на бойове чергування з охорони мостів в зоні відчуження. По приїзду на територію ЧАЕС з особовим складом проводили інструктаж про правила, умови та обов`язки перебування на території зони ЧАЕС, але він мабуть тоді був відсутній, бо не знав про те, що потрібен дозвіл на вивезення будь-чого за межі зони. За 2-ва тижні назбирав різних металевих виробів, бо хотіли заправити газовий балон на якому готували їсти, а грошей від грошового забезпечення не вистачало, так як з 20 000 тисяч зарплати відраховуються аліменти, і залишалось всього 7 500 тисяч гривень на місяць. Вину визнає, розкаюється.

Так, згідно наданих характеристик за місцем проживання та служби, обвинувачений ОСОБА_4 характеризується позитивно, скарг на його поведінку не надходило, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно працевлаштований (військово службовець), розлучений, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей.

Так, вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, а його умисні дії кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України, як вчинення з прямим умислом закінченого замаху на порушення вимог режиму радіаційної безпеки, тобто переміщення будь-яким способом без надання передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю продукції промислового призначення, з метою збуту.

Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу підсудного, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, сімейний та майновий стан.

При визначені виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд приймає до уваги ступінь і характер скоєного злочину, його особу, обставини, які пом`якшують його покарання, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, його вік, майновий та сімейний стан, а тому вважає, що йому слід призначити покарання в межах санкції статті у виді штрафу.

Запобіжний захід не обирався та підстав його застосування суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу, у розмірі 75 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у перерахунку становить 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) гривень.

Запобіжний захід не обирався та підстави для його обрання відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази: брухт кольорових металів, що знаходиться у мішку обиркований биркою № 3330933 знищити.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Згідно ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_6