Провадження № 1-кс/742/1075/25
Єдиний унікальний № 742/3727/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року м.Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про застосування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000576 від 18.06.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернігівської області, Прилуцького району, с. Голубівка, громадянина України, працевлаштованого на посаді заступника директора з адміністративно-господарської роботи Прилуцької ДЮСШ Чернігівської області, офіційно неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України

за участю:

слідчий ОСОБА_3 ,

прокурор ОСОБА_5 ,

підозрюваний ОСОБА_4 ,

захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання

1. 18.07.2025 р. слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

2. З матеріалів клопотання вбачається, що СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000576 від 18.06.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 може бути причетним до незаконного придбання, зберігання з метою збуту, збуту наркотичних засобів.

3. 16.07.2025 р. ОСОБА_4 був затриманий уповноваженою особою в порядку ст.208 КПК України, а 17.07.2025 р. йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

4. Подане слідчим клопотання мотивоване наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наявністю ризиків передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливістю запобігання вказаним ризикам застосування більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому органом досудового розслідування, як альтернативний запобіжний захід, ініційовано визначити заставу у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ІІ. Позиція сторін

5. В судовому засіданні слідчий надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні, вважав наявними ризики, що передбачені п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з одночасним покладенням на підозрюваного ряду обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Прокурор також просив задовольнити клопотання, стверджуючи про неможливість застосування до підозрюваного будь-якого іншого альтернативного запобіжного заходу у зв`язку з систематичністю його протиправних дій та наявністю реальних ризиків позапроцесуальної поведінки.

6. Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечували щодо обґрунтованості підозри, стверджуючи про наявність ознак провокації на вчинення злочину, наполягали на недоведеності заявлених ризиків для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в задоволенні клопотання просили відмовити.

Підозрюваний підтвердив періодичні зустрічі з ОСОБА_8 з приводу допомоги в придбанні наркотичних засобів, однак категорично заперечував їх збут. Наголошував, що зі сторони ОСОБА_8 мало місце підбурювання до вчинення ним злочину.

Захисники акцентували увагу суду на позитивній репутації підозрюваного, наявність стійких соціальних зв`язків за місцем проживання та незадовільного стану здоров`я, які в сукупності нівелюють доведеність зазначених слідчим в клопотанні ризиків.

ІІІ. Процедура

7. Порядок застосування запобіжних заходів визначений ст.194 КПК України. Клопотання та матеріали, якими обґрунтовується органом досудового слідства необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погоджене з прокурором та у відповідності до ч.2 ст.184 КПК України надані 17.07.2025 р. підозрюваному.

8. Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

9. Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

10. Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

11. Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

IV. Оцінка слідчого судді

12. Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя відповідно до вимог ст.194 КПК України зобов`язаний з`ясувати наступні обставини:

12.1 Наявність статусу підозрюваного

Відповідно до ч.1 ст.42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру.

Так, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 було вручено 17.07.2025 р., про що свідчать матеріали, долучені до клопотання, яким стверджується факт повідомлення про підозру.

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_4 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

12.2 Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення

Слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а визначає лише чи є причетність підозрюваного до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно повідомлення про підозру від 17.07.2025 р. ОСОБА_4 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, збуті наркотичного засобу, вчиненого у місці, що призначене для проведення навчальних спортивних заходів та незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, збуті наркотичних засобів, вчинених повторно та у місці, що призначене для проведення навчальних, спортивних заходів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що сукупність наданих слідчим та прокурором доказів, зокрема: протоколи вручення грошових коштів та огляду покупця від 27.06.2025 р., 07.07.2025 р. та 16.07.2025 р.; протоколи огляду та вилучення від 27.06.2025 р., 07.07.2025 р. та 16.07.2025 р.; протоколи допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; висновки судових експертиз, які підтверджують, що вилучені 27.06.2025 р. та 07.07.2025 р. в ОСОБА_8 речовини рослинного походження є наркотичним засобом канабісом; та інші матеріали досудового розслідування в сукупності, дають достатні підстави вважати обґрунтованою підозру про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та на даному етапі досудового слідства є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що остаточна оцінка доказів та кваліфікація дій здійснюється судом під час судового розгляду справи. Повідомлення про підозру у сукупності з наданими слідчим матеріалами досудового розслідування вказують на наявність вагомих доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з відповідним кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.307 КК України, і такі докази є достатніми щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Доводи захисника про необґрунтованість підозри в частині незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуті наркотичного засобу, вчиненого повторно, є безпідставними, з огляду на досліджені матеріали долучені до клопотання, а також враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Пред`явлення ОСОБА_4 підозри за ч.2 ст.307 КК України за епізодом від 16.07.2025 р., з огляду на відсутність результатів проведення експертизи збутої ним речовини, не спростовує її обґрунтованість в частині епізодів від 27.06.2025 р. та 07.07.2025 р.

Термін "обґрунтованість" означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень. Зі змісту ж оголошеної підозри, змісту показань в судовому засіданні в співставленні з матеріалами клопотання в достатній мірі можна дійти висновку, що ОСОБА_4 може бути причетний до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

12.3 Наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

В поданому клопотанні слідчий вказав на наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя приймає до уваги початкову стадію досудового розслідування, суть та характер злочину у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , який відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, обставини вчинення злочину (кількість епізодів, засоби конспірації), а також обставини, передбачені ст.178 КПК України, що характеризують підозрюваного.

Зокрема, ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, яке є відмінним від місця його реєстрації, вік, наявність соціальних зв`язків підозрюваного за місцем фактичного проживання, матеріальний стан, офіційне працевлаштування, позитивну репутацію, наявність інвалідності 3 групи, можливість прямого або опосередкованого впливу на свідків, та інші обставини, що передбачені ст.178 КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку про доведення стороною обвинувачення ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

При оцінці ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, переховування від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя виходить із обставин цього кримінального провадження та встановлених в судовому засіданні характеристик особи підозрюваного, що обумовлено, в першу чергу, загрозою можливого призначення покарання, а тому може з високою вірогідністю вплинути на підозрювану особу та спонукати її на вчинення певних дій. Наслідки ризику втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і його процедура виконання покарання.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: отримання показань на стадії досудового розслідування та безпосередній допит свідків вже на стадії судового розгляду.

Відтак, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи категоричне заперечення ОСОБА_4 обставин збуту наркотичних речовин, не виключена ймовірність того, що останній у разі, якщо не буде обмежений у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини інкримінованого злочинів, може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Слушними є доводи слідчого щодо існування ризику вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, з огляду на ймовірну систематичність діянь, що інкримінуються підозрюваному у даному кримінальному провадженні, заходи конспірації, які застосовувались при вчиненні злочину, і в сукупності свідчать про обдуманість підозрюваним власних дій, та, як наслідок, вказують про високу ймовірність вчинення нових кримінальних правопорушень, що пов`язані з незаконним обігом наркотичних речовин.

Окрім того слідчий суддя враховує, що фактично протиправну діяльність фігуранта кримінального провадження, яка мала систематичний характер, було припинено лише у зв`язку з його викриттям правоохоронців.

Натомість, слідчому судді не подано доказів та не доведено слідчим, на підтвердження того, що існують ризики, передбачені п.п.2,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та ризик перешкоджати провадженню іншим чином у спосіб, фактично ототожнюючи їх між собою.

Так, зміст пред`явленої ОСОБА_4 підозри стосується виключно збуту наркотичного засобу канабісу і не стосується незаконного зберігання лікарського засобу «Метадон», а відтак твердження слідчого про ризик знищення підозрюваним речей та документів, які підтверджують обставини їх придбання, в цій частині є передчасними.

В судовому засіданні сторона обвинувачення не конкретизувала які речі або документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з огляду на кваліфікацію дій та конкретні обставини справи, залишились не вилученими. Тобто, фактично має місце кількісне збільшення заявлених ризиків з дублюванням аналогічних мотивів їх наявності.

Слідчий суддя наголошує, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Посилання сторони захисту на наявність в нього постійного місця проживання, відсутність судимостей, наявність на утриманні дитини не забезпечують впевненості у подальшій належній процесуальній поведінці підозрюваного у випадку застосування щодо нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, та не є достатньою підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. До того ж, зазначені обставини існували на час інкримінованих підозрюваному дій, однак, вони не стали для нього стримуючим фактором.

Інші аргументи сторони захисту не потребують детального аналізу слідчим суддею, оскільки не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні.

Отже, на переконання слідчого судді під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий довів обставини, передбачені п.1 ч.1 ст.194 КПК (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення), а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, але не довів існування ризиків, передбачених п.п.2,4 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи вище викладене, суд констатує, що в конкретній ситуації існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, з урахуванням тяжкості покарання в співставленні з характеризуючими даними та процесуальною поведінкою підозрюваного, є достатньо високими, та відповідно до ч.1 ст.194 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

12.4 Можливість застосування альтернативних запобіжних заходів

Приймаючи до уваги обставини та характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , доведеність існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією підозрюваного, на початковому етапі може негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного досудового розслідування, якого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження.

За встановлених слідчим суддею обставин, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним, оскільки з урахуванням індивідуальних відомостей про підозрюваного та латентності скоєного злочину, застосування застави як основного запобіжного заходу буде недостатнім стримуючим фактором від реалізації встановлених ризиків і створить можливості для вчинення ним дій з метою перешкоджання кримінальному провадженню.

Домашній арешт, в тому числі цілодобовий, пов`язаний з доступом підозрюваного до технічних пристроїв та можливістю спілкування з іншими особами (в т.ч. свідками у кримінальному провадженні та на цей час невстановленими ймовірно причетними особами, які сприяли підозрюваному у вчиненні даного кримінального правопорушення), що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання чи особистої поруки для запобігання встановленим ризикам, буде недостатнім, оскільки виконання покладених на підозрюваного обов`язків буде залежати виключно від волі самого ОСОБА_4 та їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків.

Незважаючи на наявність прямих доказів причетності до можливого збуту підозрюваним наркотичних речовин, останній продовжує заперечувати свою причетність, що підвищує встановлені слідчим суддею ризики з огляду на тяжкість можливого призначення покарання.

Зважаючи на високу імовірність встановлених при розгляді клопотання ризиків, з урахуванням особистих характеристик ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить висновку, що до підозрюваного слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, вирішуючи питання про строк дії такого запобіжного заходу, слідчий суддя враховує встановлені ризики, обсяг обставин, що підлягають доказуванню, з огляду на правову кваліфікацію, а також введений на всій території України воєнний стан, який поза залежністю від волі сторони обвинувачення може ускладнити проведення слідчих та процесуальних дій, а тому вважає за доцільне визначити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не позбавляє права підозрюваного порушувати питання про зміну обраного йому запобіжного заходу за умови надання відповідних аргументів чи доказів, які не були враховані судом при прийнятті рішення.

Жодних даних, котрі б свідчили про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в установі попереднього ув`язнення матеріали клопотання не містять, а надані захисником-адвокатом документи в підтвердження встановлення підозрюваному 3 групи інвалідності (загальне захворювання), зазначених вище обставин не спростовує.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Крім того, згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного (його роль, функцію), інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Суд, вирішуючи питання про прийняття того чи іншого рішення в кримінальному процесі, зобов`язаний ґрунтуватись на зібраних доказах, якими є фактичні дані, отриманні у передбаченому Законом порядку, на підставах яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Враховуючи вище наведені обставини та характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також надані сторонами в змагальному процесі докази, зокрема матеріали клопотання слідчого, якими він обґрунтовує можливість запобігти встановленим ризикам, визначенням застави у 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, слідчий суддя вважає, що саме максимальний розмір застави для даного виду тяжкого злочину буде достатнім стримуючим фактором для запобігання існуючим ризикам кримінального провадження.

При цьому підкреслює, що обґрунтованість застосованого запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких такий запобіжний захід було застосовано, або внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його продовження чи пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Поряд з цим, слідчий суддя переконаний, що з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання поза процесуальній поведінці підозрюваного, необхідним є покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Згідно ч.7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені ч.ч.5,6 ст.194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців.

Враховуючи вище наведені обставини, що мають значення для розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, із одночасним покладенням на підозрюваного ряду обов`язків, згідно із ч.5 ст.194 КПК України, в межах строку досудового розслідування, що на думку слідчого судді, є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

V. Межі строку дії запобіжного заходу

13. Враховуючи те, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яким в даному випадку є 17.07.205 року (п.4 ч.3 ст.219 КПК України), слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 13.09.2025 року.

Керуючись ст.ст.131,176-179,193,194,309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000576 від 18.06.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України - задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 вересня 2025 року з подальшим утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Строк закінчення дії ухвали визначити до 13 вересня 2025 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожним викликом до прокурора, слідчого та суду;

- не відлучатися за межі Прилуцького району Чернігівської області без дозволу прокурора, слідчого або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави і зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави до 13 вересня 2025 року включно.

Контроль за виконанням ухвали щодо виконання покладених на підозрюваного обов`язків у разі внесення застави покласти на слідчих СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, які здійснюють повноваження слідчого в кримінальному провадженні №0000576.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, слідчому та прокурору - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1