Номер провадження: 11-сс/813/768/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.03.2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000075 від 04.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

установив

Ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та накладений арешт на : мобільний телефон марки «Redmi 5», чорного кольору, в чохлі прозорому силіконовому з ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 ; змив з правої та лівої рук ОСОБА_9 , змив з поясної сумки ОСОБА_9 ; грошові кошти в загальній кількості 110 банкнот номіналом 100 доларів США кожна, а саме 21 банкнота з серією та номером LG 16837604 B, 21 банкнота з серією та номером РВ 70725426 А, 21 банкнота з серією та номером PJ 58538983 A, 21 банкнота з серією та номером KG 03415868 A, 21 банкнота з серією та номером LK 94841656 C та 5 банкнот з серією та номерами PK 40179763 H, QH 25622334 A, PF 30879696 L, PD 61815829 C, PD 61815833 C; мобільний телефон марки «Redmi 10», з ІМЕІ1: НОМЕР_3 та ІМЕІ2: НОМЕР_4 , з SIM-картою № НОМЕР_5 ; змив з лівої та правої рук ОСОБА_10 , мобільний телефон марки «Samsung A50», синього кольору, в чохлі чорного кольору з ІМЕІ1: НОМЕР_6 та ІМЕІ2: НОМЕР_7 .

Також накладений арешт на:

- автомобіль марки «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_8 , сірого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 та ключ до вказаного транспортного засобу;

- автомобіль марки «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_10 , білого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11 та ключ від вказаного транспортного засобу

шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування вказаними транспортними засобами власниками та іншими особами.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль марки «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_8 , адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, посилаючись на наступне.

- матеріали справи не містять доказів, які б прямо або опосередковано свідчили про здійснення власником тимчасово вилученого майна протиправної діяльності;

- вилучений автомобіль не має жодного процесуального значення у даному кримінальному провадженні не може бути визнаним речовим доказом відповідно до ст.. 170 КПК України;

- ОСОБА_7 у даному провадженні не є підозрюваним, а тому будь-які дії направлені на позбавлення його права користування та володіння майном є незаконними;

- клопотання слідчого необґрунтоване, оскільки ані слідчим ані прокурором не доведено обставин, що можуть свідчити про можливість використання цього майна, як доказу у кримінальному провадженні.

- суд, всупереч вимогам кримінально-процесуального закону, не врахував відсутність правової підстави для арешту майна та наслідки такого арешту для його володільця. Слідчий суддя, за відсутності достатньо вагомих та об`єктивних відомостей, таких як підозра, письмові докази, аналіз яких у їхвзаємозв`язку між собою дозволив би дійти висновку про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів, необґрунтовано та безпідставно позбавив його володільця права користування належним йому майном.

На підставі викладеного адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на автомобіль марки «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_8 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 та ключа до вказаного транспортного засобу.

В судове засідання прокурор не з`явився, клопотань про відкладення судового розгляду не подавав. Колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України, зважаючи на скорочені строки розгляду справ такої категорії (ч. 2 ст. 422 КПК України).

Апеляційний розгляд справи проведений за відсутності представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , від якого надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Враховуючи викладене, апеляційний суд, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, продовжив апеляційний розгляд за відсутності прокурора та представника власника майна.

Враховуючи неявку учасників процесу в судове засідання, колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд здійснити за відсутності учасників провадження та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000075 від 04.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що04.02.2025 до ч/ч відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, надійшло повідомлення від виконувача обов`язків начальника НОМЕР_12 прикордонного загону ДПСУ полковника поліції ОСОБА_11 , про те, що в ході проведення оперативних заходів було встановлено громадянина України 1990 року народження, який на території м. Одеса, зокрема в Київському районі, підшукує осіб чоловічої статі призивного віку з метою незаконного переправлення останніх через державний кордон України за грошову винагороду в сумі 12000 доларів США до країн Європейського Союзу. ІКС ІПНП № 1377 від 04.02.2025.

В подальшому в ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що до скоєння вказаного кримінального правопорушення, можуть бути причетні ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_3 .

Проведеними оперативно-розшуковими заходами було встановлено, що причетним до кримінального правопорушення є ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вчиняє свою злочинну діяльність разом з невстановленими особами.

Відповідно до показів свідка ОСОБА_13 , для знаходження потенційних осіб, які бажають перетнути державний кордон в незаконний спосіб, ОСОБА_12 підшукує їх з числа клієнтів таксі, яких він обслуговує на своєму автомобілі «Dacia Logan», н.з. НОМЕР_13 .

При подальшому досудовому розслідуванні, встановлено, що ОСОБА_12 було отримано грошові кошти від свідка ОСОБА_13 , в якості завдатку за організацію перетину державного кордону до іноземної держави.

18.03.2025, за попередніми домовленостями з ОСОБА_12 , свідок ОСОБА_13 зустрівся з особами, яким він повинен був передати грошові кошти у сумі 11000 доларів США для перетину державного кордону. Вказані невстановлені особи, приїхали на зустріч на автомобілі «Hyundai Sonata», н.з. НОМЕР_8 . Як надалось встановити, спільниками ОСОБА_12 є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які отримали від свідка ОСОБА_13 грошові кошти при зустрічі.

Відповідно до ст.ст. 233, 234 КПК України слідчим СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , 18.03.2025 року в період часу з 22:20 год. по 22:36 год. за адресою м. Одеса, вулиця Михайла Грушевського, 49, поруч з гаражним приміщенням, а саме в автомобілі марки «Dacia Logan», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_10 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11 належить ОСОБА_14 , мешканці АДРЕСА_4 проведено невідкладний обшук, в ході проведення якого було виявлено та вилучено наступні речові докази: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11 , яке поміщено до паперового конверту зразку НПУ, мобільний телефон марки «Redmi 5», чорного кольору, в чохлі прозорому силіконовому з ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який поміщено до поліетиленового сейф-пакету № WAR 2065730, транспортний засіб марки «Dacia Logan», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_10 , який поміщено на зберігання до майданчику на території ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, за адресою м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 170 А, а також ключ від вказаного транспортного засобу, який упаковано до сейф-пакету № PSP 4111414.

Відповідно до ст.ст. 233, 234 КПК України старшим слідчим СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_15 , 18.03.2025 року в період часу з 21:15 год. по 22:08 год. в автомобілі марки «Hyundai Sonata», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_8 , що розташовувався за адресою м. Одеса, вулиця Фонтанська дорога, поблизу буд. 18 (магазин «АТБ») проведено невідкладний обшук, в ході проведення якого було виявлено та вилучено наступні речові докази: змив з правої та лівої рук ОСОБА_9 , який упаковано до сейф-пакету № CRI 1212070, з поясної сумки ОСОБА_9 вилучено грошові кошти в загальній кількості 110 банкнот номіналом 100 доларів США кожна, а саме 21 банкнота з серією та номером LG 16837604 B, 21 банкнота з серією та номером РВ 70725426 А, 21 банкнота з серією та номером PJ 58538983 A, 21 банкнота з серією та номером KG 03415868 A, 21 банкнота з серією та номером LK 94841656 C та 5 банкнот з серією та номерами PK 40179763 H, QH 25622334 A, PF 30879696 L, PD 61815829 C, PD 61815833 C, які упаковано до сейф-пакету № CRI 1212072, в салоні автомобілю виявлено мобільний телефон марки «Redmi 10», з ІМЕІ1: НОМЕР_3 та ІМЕІ2: НОМЕР_4 , з SIM-картою № НОМЕР_5 , який упаковано до сейф-пакету № CRI 1212073, змив з лівої та правої рук ОСОБА_10 , який упаковано до сейф-пакету № CRI 1212074, в салоні автомобілю свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 , яке було упаковано до сейф-пакету № CRI 1212078, а також ключ до вказаного транспортного засобу, який упаковано до сейф-пакету № ICR 0238364, а також вилучено транспортний засіб марки «Hyundai Sonata», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_8 , який поміщено на майданчик ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, що за адресою м.Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 170 А.

Відповідно до ст.ст. 233, 234 КПК України слідчим СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , 18.03.2025 року в період часу з 23:18 год. по 23:43 год. за адресою АДРЕСА_5 , а саме в квартирі АДРЕСА_6 проведено невідкладний обшук, в ході проведення якого було проведено особистий обшук ОСОБА_12 , під час чого виявлено та вилучено наступні речові докази: мобільний телефон марки «Samsung A50», синього кольору, в чохлі чорного кольору з ІМЕІ1: НОМЕР_6 та ІМЕІ2: НОМЕР_7 , який поміщено до сейф-пакету № WAR 1552056.

За результатами проведених обшуків і вилучення майна, 18.03.2025 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було затримано у порядку ст. 208 КПК України, як осіб підозрюваних у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

19.03.2025 року слідчим ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, винесено постанову про визнання речовими доказами тимчасово вилученого майна.

В апеляційній скарзі оскаржується накладення арешту лише на автомобіль марки «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_8 , тому в іншій частині ухвала слідчого судді не перевіряється.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 про те, що оскільки ОСОБА_7 у даному провадженні не є підозрюваним, а тому будь-які дії направлені на позбавлення його права користування та володіння майном є незаконними, апеляційний суд визнає їх необґрунтованими, так як арешт може бути накладений не лише на майно підозрюваного, але і у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів, які б прямо або опосередковано свідчили про здійснення власником тимчасово вилученого майна протиправної діяльності, а також про те, що вилучений автомобіль не має жодного процесуального значення у даному кримінальному провадженні, апеляційним судом встановлено наступне.

Так, згідно матеріалів провадження, досудовим розслідуванням встановлено, що 18.03.2025 року за попередніми домовленостями з ОСОБА_12 , свідок ОСОБА_13 зустрівся з особами, яким він повинен був передати грошові кошти у сумі 11000 доларів США для перетину державного кордону. Вказані невстановлені особи, приїхали на зустріч на автомобілі «Hyundai Sonata», н.з. НОМЕР_8 . Як надалось встановити, спільниками ОСОБА_12 є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які отримали від свідка ОСОБА_13 грошові кошти при зустрічі.

Накладаючи арешт на транспортний засіб - автомобіль «Hyundai Sonata», н.з. НОМЕР_8 слідчий суддя виходив з того, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.332 КК України, вказаний транспортний засіб використовувався як знаряддя вчинення злочину, а також те, що на транспортному засобі могли зберегти на собі сліди причетності підозрюваного, до вчинення злочину, та підпадають під ознаки майна, про яке йдеться у п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України.

Крім того, апеляційний суд враховує що на даний час у кримінальному провадженні продовжується проведення досудового розслідування, користувачу транспортного засобу повідомлено про підозру, а тому на момент накладення арешту у слідчого судді були всі законні підстави для задоволення клопотання слідчого.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що автомобіль «Hyundai Sonata», н.з. НОМЕР_8 було визнано слідчим речовим доказам у кримінальному провадженні відповідно до постанови слідчого.

Так, слідчим суддею на підставі долучених до клопотання матеріалів встановлено, що вилучене майно, вказане вище відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, використовувався як знаряддя вчинення злочину та можливо зберегло у собі сліди вчинення кримінальних правопорушень, а також можуть містити в собі відомості щодо обставин їх вчинення.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути речовими доказами в рамках кримінального провадження та містити у собі відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Отже, оскільки вилучене майно визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що існує ризик його можливого відчуження, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. TheUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Апеляційним судом встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавленої особи пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності особи, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

При цьому, апеляційний суд акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлена особа в порядку ст. 174 КПК України має процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Отже, під час апеляційного розгляду встановлено, що на даній стадії досудового розслідування, є об`єктивні підстави вважати, що вилучені предмети та речі, на які слідчим суддею накладено арешт, підлягають дослідженню, оскільки вони можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, тому колегія суддів вважає, що довід апеляційної скарги про те, що вилучене майно, не відповідає критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України, не відповідає дійсності, до того ж, є передчасним.

Приписами ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Отже, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника власника майна не підлягає задоволенню з мотивів, наведених в мотивувальній частині ухвали, а судове рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 171-174, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.03.2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000075 від 04.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4