Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

23 червня 2025 року м. Рівне

Справа № 559/2224/21

Провадження № 11-кп/4815/34/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000279 за апеляційною скаргою прокурора Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15 лютого 2022 року стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дубно Рівненської області, громадянина України, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 Кримінального кодексу України (далі КК),

у с т а н о в и л а :

Вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15 лютого 2022 року ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за ч.2 ст. 389 КК на 1 рік обмеження волі.

Відповідно до ст. 72 КК невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді 96 годин громадських робіт переведено у 12 днів обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК, за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 29 жовтня 2020 року і призначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 12 днів.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 цього Кодексу.

Судом вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_5 , будучи засудженим 29 жовтня 2020 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК, до покарання у виді 120 годин громадських робіт, на шлях виправлення не став та умисно ухилився від призначеного судом покарання.

Так, 02 лютого 2021 року, після вступу вищезазначеного вироку в законну силу, ОСОБА_5 був викликаний до Дубенського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Рівненській області, де йому вручено, під особистий підпис, підписку про ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджено про кримінальну відповідальність у разі ухилення від відбування покарання. Цього ж дня, засудженого ОСОБА_5 направлено до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловик-Дубно» (вул. Грушевського, 31, м. Дубно, Рівненська область) для відбування призначеного покарання.

Згідно затверджених графіків виходу на роботу, ОСОБА_5 зобов`язаний був відбувати покарання з 09 червня 2021 року по 14 липня 2021 року, з якими був ознайомлений під власний підпис Дубенським МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Рівненській області.

Однак, ОСОБА_5 , будучи ознайомленим із порядком та умовами відбування покарання, діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного покарання у виді громадських робіт, всупереч інтересам правосуддя в частині забезпечення виконання покарання, не пов`язаного з позбавленням волі та ст. 37 КВК України, без поважних причин знаючи про час і місце їх виконання 09.06.2021, 10.06.2021, 11.06.2021, 14.06.2021, 15.06.2021, 16.06.2021, 17.06.2021, 18.06.2021, 22.06.2021, 23.06.2021, 24.06.2021, 25.06.2021, 29.06.2021, 30.06.2021, 01.07.2021, 02.07.2021, 05.07.2021, 06.07.2021, 07.07.2021 08.07.2021,09.07.2021, 12.07.2021, 13.07.2021, 14.07.2021 не з`явився, до місця відбування покарання, а саме до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловик-Дубно» та допустив не з`явлення на роботу для відбування громадських робіт, у зв`язку із чим 13.08.2021 Дубенським МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Рівненській області, відповідно до ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК), ОСОБА_5 було винесено письмове попередження, з яким він був ознайомлений під власний підпис.

Надалі, ОСОБА_5 після продовження термінів виконання покарання у зв`язку із його не виконанням, з метою реалізації свого єдиного злочинного умислу спрямованого на ухилення від відбування призначеного покарання у виді громадських робіт, всупереч інтересам правосуддя в частині забезпечення виконання покарання, не пов`язаного з позбавленням волі та ст. 37 КВК, умисно, без поважних причин, знаючи про час і місце їх виконання 16.08.2021, 17.08.2021, 18.08.2021, 19.08.2021, 20.08.2021, 25.08.2021, 26.08.2021, 27.08.2021, 28.08.2021, 30.08.2021 та 31.08.2021 не з`явився, до місця відбування покарання, а саме до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловик- Дубно» (вул. Грушевського, 31, м. Дубно, Рівненська область) та допустив не з`явлення на роботу для відбування громадських робіт, таким чином не відбувши, без поважних причин 96 (дев`яносто шість) годин громадських робіт, призначених за вироком суду.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 просить вказаний вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_5 визнати винним та засудити за ч.2 ст. 389 КК та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 72 КК, невідбуту частину покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 29.10.2020 - 96 годин громадських робіт перевести у 12 днів обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК, за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 29.10.2020 та призначити остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 12 днів.

На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що місцевий суд при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема, суд, призначивши ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків та застосувавши положення ст. 75 КК, фактично змінив попередній вирок, згідно з яким обвинувачений повинен був відбувати реальну міру покарання у виді громадських робіт.

Обвинувачений ОСОБА_5 подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Захисник-адвокат ОСОБА_6 також подала клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК на підставі ст.49 КК, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_4 , який не заперечував проти задоволення клопотань сторони захисту, міркування захисника-адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала клопотання та просила звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги і клопотання обвинуваченого, колегія суддів приходить таких висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК, санкція якого (в редакції, яка діяла на час вчинення інкримінованого йому злочину) встановлює покарання у виді арешту на строк до шести місяців або у виді обмеження волі на строк до трьох років.

Так, у відповідності до ч.2 ст.12 КК, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії кримінальних проступків.

При цьому, цей злочин було вчинено ОСОБА_5 у період з 09 червня 2021 року по 31 серпня 2021 року.

За приписами пункту 3 ч.1 ст. 49 КК визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Так, пунктом 1 ч.2 ст. 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч.1 ст. 49 КК строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч.1 ст. 49 КК строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що обвинувачений ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закриттю.

Керуючись ст.ст. 284, 405, 407, 409, 418 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15 лютого 2022 року стосовно ОСОБА_5 скасувати.

На підставі ст. 49 КК ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 389 КК у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження №0000279 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3