Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/547/2025 Справа № 641/1619/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, подане в межах кримінального провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001564 від 02.12.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч.ч. 2,3 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Слобідського районного суду міста Харкова перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001564 від 02.12.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч.ч. 2,3 ст. 309 КК України.

26.05.2025 захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 через систему «Електронний суд» звернувся до суду із клопотанням, в якому просить скасувати арешт на майно, тимчасово вилучене 02.12.2024 року у ОСОБА_4 за адресою: м. Харків, вул. Івана Лєщєнкова, поблизу буд. 18/4, а саме: легковий автомобіль білого кольору Nissan Rogue, категорії В, рік випуску 2013, vin та номер кузова НОМЕР_1 , номер двигу НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 ; ключ від автомобіля Nissan Rogue: SV у кількості 1 шт., поміщений у сейф пакету ICR 0132395 з підписами усіх учасників слідчої дії. У випадку відсутності підстав про скасування арешту майна - змінити спосіб зберігання майна, тимчасово вилученого 02.12.2024 року у обвинуваченої за адресою м.Харків, вул. Івана Лєщєнкова, поблизу буд. 18/4, а саме: легковий автомобіль білого кольору Nissan Rogue, категорії В, рік випуску 2013, vin та номер кузова НОМЕР_1 , номер двигу НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 ; ключ від автомобіля Nissan Rogue: SV у кількості 1 шт., поміщений у сейф пакету ICR 0132395 з підписами усіх учасників слідчої дії шляхом передачі зі штрафмайданчика на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.12.2024 року по справі №641/8668/24 накладено арешт на майно, тимчасово вилучене 02.12.2024 року у ОСОБА_4 за адресою м. Харків, вул. Івана Лєщєнкова, поблизу буд. 18/4, а саме: легковий автомобіль білого кольору Nissan Rogue, категорії В, рік випуску 2013, vin та номер кузова НОМЕР_1 , номер двигун НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 ; ключ від автомобіля Nissan Rogue: SV у кількості 1 шт., поміщений у сейф пакету ICR 0132395 з підписами усіх учасників слідчої дії. Слідчому судді не було надано доказів та не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно. Крім того, Харківська міська територіальна громада визнана територією, на якій ведуться (велися) бойові дії.Враховуючи те, що м. Харків є прифронтовим містом, ведуться активні бойові дії в області, тобто може бути оголошена евакуація у будь-який момент, тому автомобіль, на який накладено арешт, є основним засобом для транспортування ОСОБА_4 у інший безпечний регіон, відповідно і захисту її життя та здоров`я у воєнний час. ОСОБА_4 не працює, офіційного доходу не має, тому планує працювати на своєму автомобілі водієм у службах таксі. Арешт автомобіля унеможливлює користування останнім як джерелом доходу та порушує права ОСОБА_4 на користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин у кримінальному провадженні відсутні дані, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_4 належним їй майном, у зв`язку з чим захисник вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого обмеження прав власності.

Обвинувачена та її захисник у судовому засіданні клопотання підтримали частково, з підстав викладених у ньому. Просили змінити спосіб зберігання зазначеного майна та передати його на відповідальне зберігання обвинуваченій. В іншій частині клопотання просили залишити без розгляду.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання в частині зміни способу зберігання тимчасово вилученого майна - автомобілю та ключа від нього та передачі його на відповідальне зберігання обвинуваченій не заперечував. Зазначив, що на цій стадії кримінального провадження відсутня нагальна потреба для продовження зберігання арештованого майна на спеціальному штрафмайданчику.

В межах розгляду даного клопотання судом встановлено, що легковий автомобіль білого кольору NISSAN ROGUE SV, категорії В, рік випуску 2013, vin та номер кузова ТЗ НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 зареєстрований за ОСОБА_4 .

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.12.2024 року по справі №641/8668/24 накладено арешт на майно, тимчасово вилучене 02.12.2024 року у ОСОБА_4 за адресою: м. Харків, вул. Івана Лєщєнкова, поблизу буд. 18/4, а саме: 1) легковий автомобіль білого кольору NISSAN ROGUE SV, категорії В, рік випуску 2013, vin та номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , 2) ключ від автомобіля NISSAN ROGUE SV у кількості 1шт., поміщений до сейф пакету ІCR 0132395 з підписами усіх учасників слідчої дії. Місцем зберігання автомобіля NISSAN ROGUE SV, державний номерний знак НОМЕР_3 , визначено спеціальний майданчик тимчасового тримання транспортних засобів АГВ ЦЗ ГУНП в Харківський області за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 106. Місцем зберігання ключа від автомобіля визначено камеру схову ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчої судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.12.2024, накладення арешту було обумовлено, у тому числі, необхідністю збереження речових доказів.

Під час вирішення зазначеного клопотання, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно зі ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Також, згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Метою застосування арешту, згідно з пунктом 1 ч. 2 ст. 171 КПК України є забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 174 КПК України передбачені умови та підстави для скасування арешту, зокрема, якщо доведено, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, зазначене гарантується ст. 41 Конституцією України.

При розгляді даного клопотання судом встановлено, що арешт на майно накладався з метою забезпечення збереження речових доказів.

З 12.03.2025 та на час розгляду даного клопотання триває судовий розгляд відповідного кримінального провадження.

Будь-яких доказів, які б підтверджували факт того, що на даний час відсутні підстави для подальшого застосування арешту вказаного транспортного засобу, суду не надано.

Отже, долю вказаного вище речового доказу буде вирішено судом при постановленні рішення про закриття кримінального провадження з підстав, визначених у ст. 284 КПК України, або судом в нарадчій кімнаті при винесенні остаточного рішення у справі за результатами розгляду кримінального провадження, яке після набрання чинності буде виконано, у тому числі, в частині арешту, накладеного на вказаний транспортний засіб.

Разом з цим, згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Доказів, які б свідчили про необхідність продовження зберігання автомобілю білого кольору NISSAN ROGUE SV, категорії В, рік випуску 2013, vin та номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів АГВ ЦЗ ГУНП в Харківський області, та ключу від нього - у ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, суду на час розгляду клопотання не надано.

Враховуючи зазначене, позицію прокурора, наслідки арешту майна для його власника, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування арешту з автомобіля NISSAN ROGUE SV, категорії В, рік випуску 2013, vin та номер кузова ТЗ НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , з ключем від вказаного автомобілю, в частині, що стосується заборони користування майном.

Також суд вважає за можливе змінити місце зберігання вказаного майна зі збереженням заборони на розпорядження ним, а також передати його на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_4 , з покладенням на неї обов`язку забезпечити зберігання транспортного засобу - до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. При цьому попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 2, 132, 170-174, 309 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, подане в межах кримінального провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001564 від 02.12.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч.ч. 2,3 ст. 309 КК України, в частині зміни способу зберігання арештованого майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду міста Харкова від 06.12.2024, в межах кримінального провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001564 від 02.12.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч.ч. 2,3 ст. 309 КК України в частині, що стосується заборони користування автомобілем білого кольору NISSAN ROGUE SV, категорії В, рік випуску 2013, vin та номер кузова ТЗ НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , з ключем від вказаного транспортного засобу, власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Змінити місце зберігання майна: автомобіля білого кольору NISSAN ROGUE SV, категорії В, рік випуску 2013, vin та номер кузова ТЗ НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , з ключем від вказаного транспортного засобу, зі збереженням заборони розпорядженням вказаним майном, та передати його на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_4 , з покладенням на неї обов`язку забезпечити зберігання транспортного засобу та ключа від нього - до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 388 КК України за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Cуддя- ОСОБА_1