Справа № 462/9466/24
провадження 1-кс/462/1393/25
У Х В А Л А

11 серпня 2025 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні №0001152 від 01.12.2023 року,

встановив:

Представник потерпілого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 через систему «Електронний суд» 08.08.2025 року звернувся до слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова зі скаргою, в порядку ст.303 КПК України, на рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні №0001152 від 01.12.2023 року.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 23.07.2025 року він звернувся до Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області зі скаргою щодо порушення розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001152 від 01.12.2023 року. 28.07.2025 року ним отримано лист-відповідь першого заступника керівника Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_5 про відмову в задоволенні скарги, оскільки, на думку прокурора, відсутні підстави вважати, що слідчим та прокурором недотримані розумні строки. У зв`язку з наведеним просить визнати рішення першого заступника керівника Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_6 , у вигляді відповіді №14.51/04-14-5614вих-25 від 28.07.2025 року про відмову в задоволенні скарги на порушення розумних строків досудового розслідування, незаконною та необґрунтованою; зобов`язати прокурора надати обов`язкові для виконання вказівки щодо строків та обсягу проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні №0001152 від 01.12.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України; зобов`язати прокурора вжити заходів для вручення повідомлення про підозру особі, дії якої є предметом провадження; завершення досудового розслідування та скерування обвинувального акту до суду; забезпечення прав потерпілого; зобов`язати орган досудового розслідування вжити дій щодо відновлення порушеного права власності потерпілого.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав, покликаючись на мотиви такої, яку просить задовольнити.

Перший заступник керівника Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно з ч.1, 2 ст.308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Згідно з вимогами ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані, серед іншого, всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 25 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч.1 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно з вимогами ч.2, 3 ст.28 КПК України проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

У рішенні Конституційного Суду України №3-рп/2003 від 30.01.2003 року констатовано, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо. Але за будь-яких обставин строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності. Основна ідея розумних строків полягає в тому, що період досудового розслідування у кримінальному провадженні не може бути невизначеним та свавільним. Саме тому встановлені законом процесуальні строки апріорі вважаються розумними. В іншому випадку під загрозою порушення опиняються права учасників кримінального провадження, у першу чергу -інтерес потерпілого у швидкому розслідуванні й судовому розгляді вчиненого щодо нього правопорушення з відшкодуванням завданої шкоди

З матеріалів скарги вбачається, що у провадженні органу досудового розслідування СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0001152 від 01.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. 23.07.2025 року представником потерпілого ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 керівнику Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області, як прокурору вищого рівня, подано скаргу у порядку ст.308 КПК України на недотримання слідчим розумних строків під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження. 28.07.2025 року першим заступником керівника Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_6 надано лист-відповідь №14.51/04-14-5614вих-25, зі змісту якого вбачається, що останнім фактично відмовлено у задоволенні поданої скарги на недотримання слідчим розумних строків під час досудового розслідування.

Проте, вказаний лист-відповідь не містить інформації про дотримання слідчим та прокурором розумних строків під час досудового розслідування, проведені під час такого слідчі дії та їх аналіз, не містить оцінки причинам тривалого досудового розслідування (дізнання), ефективності/неефективності такого, тверджень щодо здійснення прокурором належного нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням. Також, вказаний лист прокурора вищого рівня не містить правового обґрунтування відсутності підстав для задоволення скарги на недотримання слідчим розумних строків під час досудового розслідування, обґрунтувань неможливості прийняття рішення про завершення досудового розслідування у листі не наведено.

Із системного тлумачення положень ст.110, 303, 308 КПК України вбачається, що законодавцем визначено лише два варіанти, за наявності яких скарга потерпілого і його представника на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування вважається розглянутою прокурором вищого рівня належним чином: 1) прокурор вищого рівня має надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень і письмово повідомити про це заявника (при цьому законодавець не визначає чіткої форми такого повідомлення у разі задоволення скарги); 2) прокурор вищого рівня має винести рішення про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків. При цьому, таке рішення відповідно до положень ст.110 КПК України повинно бути прийняте у формі постанови.

Отже, відмова у задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001152 від 01.12.2023 року на недотримання розумних строків, вчинена у будь-якій іншій процесуальній формі, аніж шляхом винесення вмотивованої постанови, не може бути визнана належним вчиненням прокурором вищого рівня такої процесуальної дії, як «розгляд скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування» з точки зору закріплених у ст.308 КПК України формальних вимог.

Натомість, як вбачається зі змісту оскаржуваного листа-відповіді №14.51/04-14-5614вих-25 від 28.07.2025 року, в такому відсутні дані про те, чи проводилось за останній період часу досудове розслідування у кримінальному провадженні та які були проведенні слідчі дії уповноваженими особами, будь-якої інформації про виконання вказівок прокурора, що надавались прокурором, у листі не зазначено.

Таким чином, наведене свідчить про необґрунтованість та невмотивованість оскаржуваного рішення, його невідповідність вимогам кримінального процесуального закону.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що на момент розгляду скарги слідчому судді не надано об?єктивних даних про те, що першим заступником керівника Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_6 , скарга представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 від 23.07.2025 рокубула розглянута в порядку, передбаченому ст.308 КПК України, з урахуванням вимог ст.110 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначена уповноважена особа допустила бездіяльність, і тому скарга підлягає задоволенню в частині зобов`язання вказаної особи повторно розглянути в порядку, передбаченому ст.308 КПК України скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 від 23.07.2025 року.

Щодо вимог скарги в частині зобов`язання прокурора надати обов`язкові для виконання вказівки, вжити заходів для вручення повідомлення про підозру особі, дії якої є предметом провадження, завершити досудове розслідування та скерувати обвинувальний акт до суду, то такі не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

КПК України не містить положень, з яких би вбачались повноваження слідчого судді зобов`язувати прокурора на проведення конкретних процесуальних дій, тобто КПК України не наділяє такими повноваженнями слідчого суддю.

Відповідно до ч.1 ст.36 КПК України прокурор є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Керуючись ст.2, 3, 7, 9, 303, 307, 308, 369-372, 376 КПК України,

постановив:

Скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 задовольнити частково.

Зобов`язати першого заступника керівника Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_6 повторно розглянути скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 від 23.03.2025 року в порядку, передбаченому ст.308 КПК України, про що повідомити представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 .

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1