Провадження №11-сс/801/503/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: Волошин
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваної - ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 червня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000755 від 24 жовтня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України,

у с т а н о в и в :

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Згідно матеріалів кримінального провадження № 0000755 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 жовтня 2024 року ОСОБА_6 оголошено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 червня 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого та застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з моменту затримання, тобто з 18 год 14 хв 20 червня 2025 року до 18 год 14 хв 18 серпня 2025 року.

Одночасно визначено ОСОБА_6 заставу в розмірі 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень в разі внесення якої підозрювана може бути звільнена з-під варти з одночасним покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що в судовому засіданні прокурором доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а застосування менш суворих запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваною процесуальних рішень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі захисник підозрюваної ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 червня 2025 року та постановити ухвалу про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту затримання особи до 18 год 14 хв 18 серпня 2025 року та визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

ухвала слідчого судді є незаконною, винесеною з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;

слідчий суддя не урахував належним чином відомості про особу підозрюваної ОСОБА_6 , яка раніше не судима, є інвалідом третьої групи (довічно), розлучена, має на утриманні двоє малолітніх дітей, має постійне місце проживання, позитивно характеризується;

суд першої інстанції, встановивши максимальний розмір застави без наведення мотивів, порушив вимоги ст. 178 КПК України та практику ЄСПЛ, яка зобов`язує враховувати індивідуальні обставини і фінансовий стан підозрюваної.

Позиції учасників судового провадження

Підозрювана ОСОБА_6 та її захисник адвокат ОСОБА_7 , підтримали доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, указав, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, заявлені ризики доведені.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, з`ясувавши позиції учасників провадження, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Указаним вимогам ухвала слідчого судді у повній мірі не відповідає.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема, переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень.

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

З матеріалів кримінального провадження слідує, що старшим слідчим відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000755, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 жовтня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

20 червня 2025 року в межах указаного кримінального провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України віднесені до тяжких та особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється у порядку, встановленому ст. 278 КПК України у разі затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення.

Разом з тим, у кримінальному процесуальному розумінні існує відмінність між обґрунтованістю та доведеністю висунутої підозри, у тому числі на підставі достатніх, допустимих та достовірних доказів.

Європейський Суд з прав людини у справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10 лютого 2019 року) указав, що:

«Особа може бути затримана, відповідно до пункту 1 (с) статті 5 Конвенції, лише в рамках кримінального провадження з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом.

Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або, навіть, притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом з тим, «обґрунтованість» підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у пункті 1 (с) статті 5. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано «розумним», залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої пунктом 1 (с) статті 5.

Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину.

Термін «обґрунтованість» також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень».

Зі змісту оголошеної підозри в достатній мірі можна дійти висновку, що підозрювана ОСОБА_6 може бути причетна до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого та особливо тяжкого злочину.

Слідчий суддя урахував обставини кримінального правопорушення, його наслідки, особу підозрюваної, відсутність у неї соціально стримуючих факторів, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що підозрювана ОСОБА_6 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тим самим перешкоджати повному та всебічному розслідуванню кримінального провадження, що унеможливлює обрання її більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді щодо наявності підстав для обрання підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки з урахуванням обставин кримінального правопорушення, його наслідків, тяжкості ймовірного покарання за злочини, по яким оголошено підозру, підозрювана перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, тим самим перешкоджати повному та всебічному розслідуванню кримінального провадження, що унеможливлює обрання її більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Щодо обрання альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави апеляційний суд виходить з такого.

Попри наведене, суд зазначає, що за змістом ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. При цьому за приписами п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як слідує з ухвали слідчого судді, ОСОБА_6 було також обрано альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 грн.

Разом з тим, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, особи підозрюваної яка раніше не судима, є інвалідом третьої групи (довічно), розлучена, має двох малолітніх дітей, не працює, утримує дітей та себе за рахунок отримання аліментів від колишнього чоловіка, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, суд апеляційної інстанції вважає за можливе застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_6 менший розмір застави, яка буде співрозмірною та такою, що за умови внесення останньої забезпечить виконання процесуальних рішень.

Визначаючи розмір застави підозрюваній ОСОБА_6 , суд враховує вік та стан здоров`я підозрюваної, міцність її соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, а також її майновий стан.

Отже, визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу не суперечить цілям та завданням кримінального судочинства.

Межі застави встановлені ч. 5 ст. 182 КПК України, де з-поміж іншого зазначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що визначена застава в межах встановленої для тяжких та особливо тяжких злочинів, забезпечить виконання підозрюваною процесуальних рішень та обов`язків.

Проте, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, особи підозрюваної та її майнового стану, на переконання апеляційного суду, достатнім розміром застави для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим кримінальним процесуальним законом може бути розмір застави в розмірів 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень.

З метою забезпечення кримінального провадження, суд вважає за необхідне покласти на підозрювану обов`язки, передбачені п. 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Підсумовуючи викладене, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 червня 2025 року скасувати.

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 18 год 14 хв 18 серпня 2025 року.

Одночасно визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірів 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень, в разі внесення якої підозрювана може бути звільнена з-під варти.

У випадку внесення застави підозрюваною або іншим заставодавцем відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

не відлучатися з населеного пункту, де вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання чи роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3