Справа № 299/3076/25
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.08.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/480/25 за апеляційною скаргою прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23.06.2025.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 16.06.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000396 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 20.06.2025 до Виноградівського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, внесеному 16.06.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000396 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, а саме: зразків сировини, зовні схожої на піщано-гравійну суміш; навантажувача марки «Atlas», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; вантажного автомобіля марки «Камаз», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в кузові якого наявна сировина, зовні схожа на піщано-гравійну суміш, об`ємом 6,51 м3, у виді заборон відчуження, розпорядження та користування майном.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.06.2025 у с. Фанчиково Берегівського району Закарпатської області, поблизу русла ріки Тиса, за географічними координатами НОМЕР_3 , 22.918377, було виявлено автомобіль марки «Камаз», реєстраційний номер НОМЕР_2 , навантажувач марки «Atlas», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які за попередньою змовою проводили забір піщано-гравійної суміші на території регіонального ландшафтного парку «Притисянський», не маючи для цього відповідних документів.

17.06.2025 відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000396 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

16.06.2025 проведено огляд місця події - ділянки місцевості поблизу с. Фанчиково Берегівського району Закарпатської області, за географічними координатами 48.081364, 22.918377, в ході якого виявлено насипи та дві виїмки сировини, зовні схожої на піщано-гравійну суміш, на ґрунтовій дорозі виявлено навантажувач марки «Atlas»,

-2-

реєстраційний номер 15531AO, в ковші якого була сировина, зовні схожа на піщано-гравійну суміш, поблизу навантажувача - вантажний автомобіль марки «Камаз», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в кузові якого виявлено сировину, зовні схожу на піщано-гравійну суміш об`ємом 6,51 м3, а також вилучено зазначені навантажувач та вантажний автомобіль.

Постановою старшого слідчого СВ ВП № 1 Берегівського РВП НУ НП в Закарпатській області від 17.06.2025 вилучені зразки сировини, зовні схожої на піщано-гравійну суміш та транспортні засоби визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 29.01.2008, автомобіль марки «Камаз», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_8 .

Відповідно до листа Виноградівської міської ради від 20.06.2025 за № 02-1-22/2117 земельна ділянка за географічними координатами 48.081364, 22.918377, розташована в руслі ріки Тиса, відноситься до водного об`єкта загальнодержавного значення та є об`єктом природно-заповідного фонду - регіональний ландшафтний парк «Притисянський».

Клопотання прокурора мотивовано тим, що вилучені зразки сировини, зовні схожої на піщано-гравійну суміш та транспортні засоби є тимчасово вилученим майном, зразки сировини виступають предметом кримінального правопорушення, транспортні засоби засобами вчинення кримінального правопорушення й потрібні для подальшого проведення експертиз. На вказаному майні збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення, дослідження яких шляхом огляду та призначення відповідних експертиз необхідне для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Не накладення арешту на майно може призвести до того, що власник майна знищить його, приховає або відчужить іншим особам, що призведе до неможливості дослідження майна у кримінальному провадженні. Підставою арешту виступає те, що вилучені речі згідно ст. 98 КПК України визнано речовими доказами постановою слідчого, тому у кримінальному провадженні виникла необхідність вжити захід збереження речових доказів у виді арешту. Мета арешту збереження речових доказів задля унеможливлення розпоряджатися ними, щоб запобігти зникненню, втраті або пошкодженню. З огляду на наведене, з метою збереження речових доказів та проведення судових експертиз на них прокурор просив накласти арешт.

Ухвалою слідчого судді, клопотання прокурора залишено без задоволення. Ухвала вмотивована тим, що 17.06.2025 слідчий звертався в суд з клопотанням про арешт майна - зразків сировини, зовні схожої на піщано-гравійну суміш, навантажувача марки «Atlas», реєстраційний номер НОМЕР_1 та вантажного автомобіля марки «Камаз», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в кузові якого наявна сировина, зовні схожа на піщано-гравійну суміш. 17.06.2025 ухвалою слідчого судді повернуто клопотання прокурору, якою встановлено строк в сімдесят дві години для усунення недоліків. Ухвалу слідчого судді від 17.06.2025 оголошено 17.06.2025 о 13 год 55 хв. Клопотання прокурора про арешт майна поступило в суд 20.06.2025 о 15 год 11 хв, тобто після закінчення строку, встановленого ухвалою слідчого судді.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну та необґрунтовану, накласти арешт на вилучене майно, яке є речовими доказами у кримінальному провадженні. Вилучені під час огляду місця події речі відповідають критеріям ст. 98 КПК України, а тому з метою забезпечення повного, об`єктивного та всебічного розслідування кримінального провадження, проведення ряду слідчих дій такий підлягає арешту. На цьому майні збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення, дослідження яких шляхом призначення експертиз,

-3-

необхідне для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Не накладення арешту на майно може призвести до того, що власник майна відчужить його іншим особам, знищить або пошкодить іншим чином, що призведе до неможливості дослідження майна у кримінальному провадженні. Разом з тим, слідчий суддя дійшла помилкового висновку про те, що клопотання про арешт майна подано з пропуском строку, оскільки повний текст ухвали слідчого судді від 17.06.2025, якою клопотання про арешт майна було повернуто прокурору для усунення недоліків, отримано лише 20.06.2025, після чого виправлене клопотання зареєстровано у Виноградівському районному суді Закарпатської області 20.06.2025. Тобто прокурор подав виправлене клопотання про арешт майна в межах 72-годинного строку з моменту отримання повного тексту ухвали слідчого судді.

У письмових поясненнях ОСОБА_6 вказує, що вимоги прокурора про накладення арешту на транспортний засіб та навантажувач шляхом заборони користування є безпідставними. Стверджує, що у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, а санкція ч. 3 ст. 240 КК України, за якою відкрито кримінальне провадження не передбачає такий вид покарання як конфіскація майна чи спеціальна конфіскація. Крім того, він користується транспортним засобом та навантажувачем у законний спосіб, а перебування таких на штраф майданчику може призвести до їх знищення, пошкодження тощо, що призведе до порушення права власності власника майна. Навантажувач та автомобіль є необхідним для здійснення та забезпечення життєдіяльності його сім`ї.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, власників майна та їх представника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Також приймається до уваги заява адвоката ОСОБА_9 про можливість розгляду апеляційної скарги без його та власників майна участі.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Суд апеляційної інстанції згідно вимог ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 131-132 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження та застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

-4-

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя не дотрималася вказаних вимог закону та не з`ясувала належним чином всіх обставин, які передбачають підстави для накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

На думку апеляційного суду, зміст клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно дає достатні підстави для висновку, що дане майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, та стороною обвинувачення дано належне обґрунтування необхідності такого арешту, наявності ризиків, встановлених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Як зазначено у ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З клопотання прокурора вбачається, що СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 17.06.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000396 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, за фактом того, що 16.06.2025 у с. Фанчиково Берегівського району Закарпатської області, поблизу русла ріки «Тиса», за географічними координатами 48.081364, 22.918377, було виявлено автомобіль марки «Камаз», реєстраційний номер НОМЕР_2 , навантажувач марки «Atlas», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які за попередньою змовою проводили забір піщано-гравійної суміші на території регіонального ландшафтного парку «Притисянський», не маючи для цього відповідних документів.

Постановою старшого слідчого СВ ВП № 1 Берегівського РВП НУ НП в Закарпатській області від 17.06.2025 вилучені зразки сировини, зовні схожої на піщано-гравійну суміш та транспортні засоби визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

-5-

В межах зазначеного кримінального провадження, прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: зразки сировини, зовні схожої на піщано-гравійну суміш; навантажувач марки «Atlas», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; вантажний автомобіль марки «Камаз», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в кузові якого наявна сировина, зовні схожа на піщано-гравійну суміш, об`ємом 6,51 м3, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що з огляду на наведені прокурором та встановлені досудовим розслідуванням обставини, враховуючи положення ч. 1 ст. 98 КПК України, вилучені зразки сировини, зовні схожої на піщано-гравійну суміш; навантажувач марки «Atlas», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; вантажний автомобіль марки «Камаз», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в кузові якого наявна сировина, зовні схожа на піщано-гравійну суміш, об`ємом 6,51 м3, є речовим доказом, що в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин під час досудового розслідування.

На думку апеляційного суду, вилучене тимчасово 16.06.2025 під час огляду місця події майно відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України та є достатні підстави вважати, що зразки сировини виступають предметом кримінального правопорушення, а транспортні засоби засобами вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, а тому з метою збереження речових доказів та їх дослідження органами досудового розслідування, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Також, матеріалами клопотання та доводами прокурора підтверджено, що в даному випадку мають місце відповідні ризики щодо майна, а саме можливості його приховування, пошкодження, знищення, відчуження, доведено необхідність виконання завдання арешту майна, а саме запобігання можливості таких ризиків.

Крім того, арешт майна у даному кримінальному провадженню є необхідним для забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин кримінального провадження, тобто для забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

На переконання апеляційного суду, слідчим суддею не надана належна оцінка тому, яке значення у вказаному кримінальному провадженні має тимчасово вилучене майно.

Апеляційний суд визнає такими, що не ґрунтується на вимогах закону посилання слідчого судді на те, що клопотання прокурора про арешт майна подано з пропуском строку, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З матеріалів судового провадження вбачається, що з клопотанням про арешт майна, яке було вилучене 16.06.2025, прокурор звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області 17.06.2025, тобто в межах передбаченого законом строку.

Ухвалою слідчого судді від 07.06.2025 дане клопотання було повернуто прокурору для усунення недоліків протягом 72-х годин, з якої вбачається, що така постановлена у відсутності прокурора та відсутні дані про отримання її копії, раніше зазначеної прокурором дати 20.06.2025.

Виправлене клопотання про арешт майна прокурор подав до Виноградівського районного суду Закарпатської області 20.06.2025.

Таким чином, прокурор подав клопотання про арешт майна з дотримання встановленого законом строку.

-6-

До того ж варто зауважити, що необізнаність з мотивами викладеними в повному тексті ухвали, необхідність їх належного аналізу для належного усунення недоліків, свідчить про наявність обставини, яка об`єктивно унеможливлює виконання ухвали слідчого судді у межах 72-х годинного строку з моменту її проголошення, як про це вказує слідчий суддя.

Таким чином, на думку колегії суду, слідчий суддя при розгляді клопотання не в повній мірі з`ясувала всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід частково задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на вилучене 16.06.2025 майно, а саме: зразки сировини, зовні схожої на піщано-гравійну суміш, шляхом заборони нею користуватися, розпоряджатися та відчужувати, а також на навантажувач марки «Atlas», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , та вантажний автомобіль марки «Камаз» реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 , шляхом заборони їх відчуження та розпорядження.

На думку колегії суддів, такого виду обтяження буде достатньо для сприяння завданням арешту майна у кримінальному провадженні та відповідатиме вимогам охорони фундаментальних прав інших осіб. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, стороною захисту не надано та колегією суддів не встановлено.

Згідно ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З урахуванням указаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження майна в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що відповідно до вимог ст. 132, 170-173 КПК України, клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно підлягає до часткового задоволення.

Переглядаючи оскаржене судове рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23.06.2025 скасувати.

Клопотання прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 16.06.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000396 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, задовольнити частково.

-7-

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: зразки сировини, зовні схожої на піщано-гравійну суміш, шляхом заборони нею користуватися, розпоряджатися та відчужувати.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: навантажувач марки «Atlas», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; вантажний автомобіль марки «Камаз» реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 , шляхом заборони їх відчуження та розпорядження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді