Справа №639/5545/25
Провадження №1-кп/639/362/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м. Харків

Новобаварський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №639/5545/25 (в ЄРДР №0000151 від 15.07.2025) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, не маючого судимості, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок проти здоров`я особи за таких обставин:

Так, ОСОБА_3 11.07.2025, приблизно о 12 годині 00 хвилин, перебуваючи на території подвір`я біля будинку АДРЕСА_2 , став ініціатором конфлікту на ґрунті давно сформованих неприязних відносин з його знайомим ОСОБА_4 .

Саме в той час ОСОБА_3 вирішив спричинити ОСОБА_4 тілесні ушкодження будьякого ступеню тяжкості.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 спочатку підійшов до нічого не підозрюючого ОСОБА_4 , а потім, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, проявляючи надмірну агресію, умисно, із застосуванням фізичної сили, передбачаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, в ході словесного конфлікту, перебуваючи в положенні стоячи, один напроти одного, наніс потерпілому ОСОБА_4 один удар кулаком правої руки в ділянку підборіддя. Від вказаного удару ОСОБА_4 зігнувся та зазнав фізичного болю. Надалі майже водночас ОСОБА_3 наніс удар кулаком лівої руки, який прийшовся в ділянку носу потерпілого ОСОБА_4 .

Після цього ОСОБА_3 , вважаючи виконаними до кінця усі дії, щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , припинив свої протиправні дії.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_4 наступні тілесні ушкодження: закритий перелом носових кісток зі зміщенням та синці на обличчі.

За ступенем тяжкості закритий перелом носових кісток належить, легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, тривалість якого перевищує 6-ть днів, але перевищує 3-х тижнів (21 день).

За ступенем тяжкості синці на обличчі, викликали незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень.

ІІ. Позиція обвинуваченого щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з клопотанням прокурора ОСОБА_5 про його розгляд у спрощеному провадженні.

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за обставин наведених вище, тобто в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, висловив згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також до обвинувального акту додано аналогічну заяву потерпілого ОСОБА_4 ..

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

ІІІ. Кваліфікація кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Враховуючи викладене, перевіривши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

ІV. Мотиви суду при призначенні покарання

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він не має судимості; неодружений, дітей та інших непрацездатних осіб на утриманні не має; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; працездатний, але офіційно не працює; має місце реєстрації та постійне місце проживання.

При цьому необхідно відзначити, що судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків. Правильне застосування правових норм про судимість, її погашення чи зняття має важливе значення для вирішення кримінальних справ у разі вчинення особою нового злочину.

Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у т.ч. і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим

Відповідний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 27 вересня 2018 року по справі № 647/1831/15-к, від 15 серпня 2024 року № 766/6952/23, від 27 листопада 2024 року № 335/3753/21 тощо.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком; кількість епізодів кримінально протиправної діяльності один; відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення; його конкретні обставини та наслідки; особу винного; обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого та відсутність обставин, що його обтяжують.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, у частині другій статті 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.04.2018р. (справа № 298/95/16)

Водночас, матеріали кримінального провадження не містять даних про можливість призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу та виправних робіт, адже ОСОБА_3 не має постійного місця роботи.

Крім того, призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, на переконання суду, не відповідатиме особі обвинуваченого та тяжкості кримінального правопорушення, з урахуванням його конкретних обставин та характеру спричинених потерпілому тілесних ушкоджень - перелом носових кісток зі зміщенням.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що досягнення цілей покарання щодо ОСОБА_3 в цілому на теперішній час можливе шляхом призначення йому покарання у виді громадських робіт в межах санкцій ч. 2 ст. 125 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого тапопередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Новобаварський районний суду м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування.

Суддя ОСОБА_1