Справа № 132/1143/24
Провадження №11-кп/801/885/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000015 від 15.01.2024,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та апеляційною скаргою прокурора Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16 червня 2025 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свердловськ Свердловського району Луганської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 29.09.2022 за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.15 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Оскаржуваним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання:

-за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України - у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією майна;

-за ч. 4 ст. 187 КК України - у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю цього вироку та вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 29.09.2022, повністю приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком, яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн., та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років з конфіскацією майна та невідбуту частину покарання у виді штрафу за попереднім вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 29.09.2022.

Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 ухвалено рахувати з дати набрання цим вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення (тримання під вартою) ОСОБА_8 з моменту його затримання в порядку ст. 208 КПК України 15.01.2024 до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України невідбуту частину покарання ОСОБА_8 у виді штрафу ухвалено виконувати самостійно.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили, але не довше, ніж на 60 днів, залишено попередній тримання під вартою.

Скасовано арешт, накладений на речові докази ухвалами слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 18.01.2024, 19.01.2024.

Речові докази:

два фрагменти нитки фіолетового кольору, які було поміщено до паперового конверту НПУ СУ та опломбовано клейкою стрічкою NPU-0153718, ухвалено знищити;

гаманець коричневого кольору з написом (esko Trophy ADVENTUREBAGS), який було поміщено до спец. пакету НПУ ГСУ N? 4453671 , ухвалено повернути власнику;

три скляні чарки, металеву ложку, куртку чорного кольору, скляну пляшку з речовиною світло-коричневого кольору, ухвалено знищити;

зубний протез ухвалено знищити;

пару взуття із підошвою коричневого кольору, які поміщено до картонної коробки скріплено ниткою опечатано пломбою NPU 0664361, ухвалено повернути власнику;

шапку сірого кольору яку поміщено до паперового пакету НУ СУ опечатано пломбою NPU 0664357, ухвалено повернути власнику;

підштанники чоловічі синього кольору зі слідами РБК, ухвалено знищити.

светр зеленого кольору з слідами РБК, який поміщено до картонної коробки, скріплено ниткою, опечатано пломбою NPU 0664360, ухвалено знищити;

зіскоби РБК зі стежки неподалік будинку№ 6 ухвалено знищити;

закорковану скляну пляшку із рідиною ТМ «МІКАДО», скляну пляшку з-під горілки ТМ «Хлібний Дар» із рідиною коричневого кольору, 2 (дві) пустих бляшанки з-під слабоалкогольних напоїв REVO, пусту жестяну ємність з-під консерви із маркуваннями «EL RIVAS килька», чоловічу куртку чорного кольору, чоловічі джинсові штани синього кольору, чоловічі джинсові штани темно-синього кольору, чоловічі штани сіро-чорного кольору, чоловічу джинсову куртку синього кольору, чоловічу куртку сірого кольору, рушник блакитного кольору зі слідами РБК, чоловічі штани чорного кольору, ухвалено знищити;

кров, яку поміщено до паперового конверту НПУ СУ з відповідними написами та підписами, опломбованого наліпкою NPU - 0652151; зрізи нігтьових пластин з правої та лівої руки, які поміщено до паперового конверту НПУ СУ з відповідними написами та підписами, опломбованого наліпкою NPU 0652150, ухвалено знищити;

жилетку, хустку (фіолетову), рейтузи, 4 сорочки, зелений светр № 1, бордовий светр, зелений светр № 2, валянки та колоші, які поміщено до паперових конвертів НПУ СУ з відповідними написами та скріплено підписами учасників з відтисками печаток, ухвалено знищити;

сліди одорологічного походження з внутрішньої ручки вхідних дверей; сліди одорологічного походження із зовнішньої ручки вхідних дверей; змив РБК з поверхні дверей; змив РБК з поверхні стіни кімнати № 1; змив РБК з поверхні підлоги кімнати № 1, скляну пляшку, яку поміщено до картонного ящика з биркою із відповідним написом; куртку чорного кольору, яку поміщено до картонного ящика з биркою із відповідним написом; кільу «EL Ribas», яку поміщено до паперового пакету НПУ з відповідними написами, опломбовано наліпкою NPU 0652147, ухвалено знищити;

полімерний пакет НПУ СУ з відповідними надписами та підписами скріплений паперовою биркою із вмістом джинсових штанів синього кольору, куртки, джинсових штанів темно-синього кольору, штанів сірого кольору, вилучених при ОМП, а також полімерний пакет НПУ СУ з відповідними надписами та підписами скріплений паперовою биркою із вмістом джинсової куртки, куртки сірого кольору, вилучених під час ОМП, ухвалено знищити;

полімерні пакети Експертної служби МВС України № 3825806, 3825807, 3825809 з об?єктами досліджень ухвалено знищити;

грошові кошти у сумі 6500 грн. купюрами номіналом 500 грн., які було упаковано до спец. пакету PSP 1388140 ухвалено повернути власнику;

дві шкіряні рукавиці чорного кольору, які упаковано до паперового конверту, засвідчено підписами понятих та слідчого та опломбовано, дві тканинні рукавиці чорного кольору, які упаковано до паперового конверту, засвідченого підписами понятих та слідчого та опломбовано ухвалено знищити;

грошові кошти у сумі 2500 грн., а саме: п`ять куп`юр номіналом 500 грн. із серійними номерами ЄЖ 9786979, ГБ 5697136, ЕЖ 2118001, ХЕ 9920862, ЗБ 3576640, ухвалено конфіскувати;

дві картонні коробки, спец. пакет Експертної служби за № 5449524 з об?єктами дослідження, спец. пакет Експертної служби за № 5765267 з об?єктами дослідження ухвалено знищити.

Також ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 11483, 42 грн.

Згідно з вироком судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_8 , маючи не зняту та не погашену судимість на підставі вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 29.09.2022, яким засуджений за ч.2 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень (покарання не відбуто), на шлях виправлення не став, та в період не знятої та не погашеної судимості вчинив нові умисні кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 , 13.01.2024 близько 16 години 30 хвилин, більш точна дата та час не встановлені, прийшов до місця проживання раніше знайомої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 з метою позики коштів, оскільки йому достовірно було відомо, що ОСОБА_10 у своїй власності має грошові кошти. Отримавши від ОСОБА_10 кошти в сумі 1000 (однієї тисячі гривень), ОСОБА_8 побачив, що ОСОБА_10 решту коштів поклала на столі під скатертину (клейонку), та у нього виник злочинний умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 з метою заволодіння її майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_10 , діючи умисно, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами потерпілої, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що посягає на життя іншої особи, яка є особою похилого віку, передбачаючи і свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілої, використовуючи явну фізичну перевагу над потерпілою, перебуваючи поряд з нею у кімнаті будинку, та прикладаючи значну фізичну силу схопив руками за життєво важливий орган шию, тим самим здійснивши на неї напад з метою заволодіння коштами, та почав душити до тих пір, доки остання не перестала подавати ознаки життя та чинити опір, унаслідок чого ОСОБА_10 померла на місці події.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 заподіяв потерпілій ОСОБА_10 фізичного болю та тілесних ушкоджень у вигляді механічної асфіксії внаслідок здавлення органів шиї стороннім предметом (руками), які відповідно до висновку судово-медичного експерта № 02 від 16.02.2024 року належать до тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої.

Усвідомлюючи, що скоїв вбивство, ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на незаконне заволодіння майном потерпілої ОСОБА_10 , діючи умисно, попередньо знаючи місце зберігання грошових коштів потерпілої, знайшов на столі під скатертиною 6500 грн., які їй належали. В ході нападу ОСОБА_8 незаконно заволодів грошовими коштами в сумі 6500 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, тим самим завдавши матеріального збитку потерпілій на загальну суму 6500 гривень.

Після вчинення умисного вбивства, ОСОБА_8 , не бажаючи бути викритим, з метою уникнення кримінальної відповідальності та приховання слідів скоєння злочину, переніс труп ОСОБА_10 з домоволодіння на відстань близько 250 метрів, де кинув його у занедбаний колодязь, глибиною близько 20 метрів, після чого із місця вчинення злочину зник.

Крім цього ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що на території держави Україна відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжено, зокрема відповідно Указу Президента України від 06 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженого Законом України від 08 листопада 2023 року № 3429-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб до 14 лютого 2024 року, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

13.01.2024 близько 16 години 30 хвилин, більш точну дату та час не встановлені, ОСОБА_8 прийшов до місця проживання раніше знайомої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 з метою позики коштів, оскільки йому достовірно було відомо, що ОСОБА_10 у своїй власності має грошові кошти. Отримавши від ОСОБА_10 кошти в сумі 1000 (однієї тисячі гривень), ОСОБА_8 побачив, що ОСОБА_10 решту коштів поклала на столі під скатертину (клейонку), та у нього виник злочинний умисел на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_10 з метою заволодіння її майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння коштами ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи, що посягає на життя іншої особи, яка є особою похилого віку, передбачаючи і свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілої, використовуючи явну фізичну перевагу над потерпілою, перебуваючи поряд з нею у кімнаті будинку, та прикладаючи значну фізичну силу, схопив руками за життєво важливий орган шию, тим самим здійснивши на неї напад з метою заволодіння коштами, та почав душити ОСОБА_10 до тих пір, доки остання не перестала подавати ознаки життя та чинити опір, унаслідок чого ОСОБА_10 померла на місці події.

Подолавши опір потерпілої, та усвідомлюючи, що скоїв вбивство, ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на незаконне заволодіння майном ОСОБА_10 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, попередньо знаючи місце зберігання грошових коштів потерпілої, знайшов на столі під скатертиною (клейонкою) 6500 грн., які їй належали. В ході розбійного нападу ОСОБА_8 , незаконно заволодів грошовими коштами в сумі 6500 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, тим самим завдавши матеріального збитку потерпілій на загальну суму 6500 гривень та залишивши місце події.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повідомив, що з потерпілою ОСОБА_10 був знайомий близько 20 років. Вона часто просила допомогти по господарству, покосити траву, час від часу позичала ОСОБА_8 гроші на його прохання, оскільки він працював двірником у школі, і іноді мав затримки з виплатою зарплати, проте завжди позичені кошти повертав. 13 січня близько 15:00 год. ОСОБА_8 прийшов до будинку потерпілої, попорався по господарству і домовився з нею за організацію панахиди. Крім того, попросив у неї позичити 1000 грн., щоб віддати борг в магазині, на що потерпіла погодилася. Де саме в кімнаті вона брала гроші ОСОБА_8 не бачив. У будинку він затримався приблизно на пів години, випив спільно з потерпілою невелику кількість алкогольних напоїв, взяв без дозволу потерпілої пляшку вина, а банку консервів вона дала йому сама. Після цього пішов до свого додому, де займався побутовими справами.

Уранці наступного дня з нічної зміни повернувся його брат, залишив гроші, щоб віддати борг в магазині, а також щоб ОСОБА_8 сплатив залишок штрафу в сумі 4500 грн., який раніше призначено ОСОБА_8 (загальний розмір штрафу 17 000 грн.). ОСОБА_8 віддав борг в магазині, придбав там продукти і побутові речі. Вночі до нього додому приїхали поліцейські і відвезли на допит у сільську раду. Від поліцейських ОСОБА_8 дізнався про смерть ОСОБА_11 . Наявність на собі слідів крові пояснив поліцейським тим, що лікував кота. На місце події (місце виявлення трупа потерпілої) його не доставляли, однак закинуту криницю, де виявили тіло, ОСОБА_8 знає, оскільки свого часу копав криниці у селі.

Конфліктів з потерпілою ОСОБА_8 не мав, характеризує її як добру і щиру людину. Вбивство, заподіяння тілесних ушкоджень, заволодіння коштами потерпілої проти її волі категорично заперечує. Жодних конфліктів з потерпілою він не мав, хто б міг вчинити вбивство - не знає. Щодо свого матеріального становища пояснив, що мав оплачувану роботу, проживав і вів спільний побут із братом, бюджет вони мали спільний. Іноді затримували зарплату, тоді він брав у борг у знайомих, однак все повертав при першій можливості, матеріальної скрути не мав, для прожиття користувався також своїм підсобним господарством. Мав сплатити штраф у розмірі 17000 грн., який виплачував частково.

Щодо матеріалів, зафіксованих у ході проведення санкціонованих НС(р)Д, не заперечив, що такі розмови у камері дійсно мали місце, хоча у розмовах про обставини вбивства він прибрехав. В цілому пояснив, що в ході допиту і подальшого тримання під вартою йому вказували, що саме він вбив потерпілу, чим і пояснює зафіксовану розмову в СІЗО. Факт фізичного насильства, погроз, примусу до дачі викривальних показів, в тому числі з боку працівників поліції, заперечує, однак вказує, що обстановка, яка існувала довколо нього в той час, змусила його так говорити. При цьому судом у судовому засіданні 16.06.2025 обвинуваченому ОСОБА_8 було роз`яснено право звернутися до компетентних органів з приводу можливих протиправних дій, застосування насильства відносно нього шляхом складання відповідної заяви, однак від написання заяви ОСОБА_8 відмовився.

Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що 14.01.2024 ввечері йому зателефонувала сестра та запитала, чи не бачив він тітку ОСОБА_10 , на що останній відповів, що ні. Після цього вони разом із сім`єю вирішили навідатись до тітки, коли вони приїхали до неї додому, то побачили, що світло було вимкнене та подвір`я незаметене. Коли підійшли ближче до будинку, то вони помітили, що вікно було закрито чорною курткою, що не було характерним для тітки, а на дверях висів закритий навісний замок. Оскільки на місці, де зазвичай потерпіла ховала ключ від вхідних дверей, його не було, вони зламали замок та увійшли до будинку, де на стінах вони побачили сліди крові, а на підлозі - зубний протез потерпілої. Обійшовши хату та подвір`я, вони потерпілої не виявили, у зв`язку з чим зателефонували до поліції. Коли приїхала поліція, працівники поліції їх опитали та викликали кінолога. Через хвилин 15-20 після прибуття кінолога тіло потерпілої було виявлено в криниці за метрів 200 від її домоволодіння. Також зазначив, що під час огляду будинку, він помітив, що в місцях, де потерпіла зазвичай ховала мілкі грошові кошти, він їх не виявив. В судовому засіданні охарактеризував потерпілу як добру та працьовиту бабусю, в якої не було ворогів. При визначенні міри покарання просив застосувати до ОСОБА_8 покарання, пов`язане з позбавленням волі, при цьому зазначив, що претензій морального та матеріального характеру до нього не має.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_8 судом першої інстанції кваліфіковано:

за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, кваліфікуючою ознакою якого є умисне вбивство з корисливих мотивів;

за ч. 4 ст. 187 КК України як розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), вчиненого в умовах воєнного стану, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати оскаржуваний вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

На думку захисника, вирок підлягає скасуванню у зв?язку з неповнотою судового розгляду (ст. 410 КПК України), невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження (ст. 411 КПК України), а також у зв`язку з тим, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду справи, висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності (п. 1, 4 ч. 1 ст. 411 КПК України).

Звертає увагу, що судом не було досліджено відеозаписи із матеріалами, зафіксованими під час проведення санкціонованих НС(Р)Д, а клопотання сторони захисту щодо необхідності допиту працівників правоохоронних органів, які здійснювали безпосередньо аудіо та відеозапис вказаної дії, колегія суддів проігнорувала.

Вказує, що під час дослідження судом аудіозапису розмови обвинуваченого в камері, ОСОБА_8 вказував, що голос належить не йому та заперечував факт вказаної розмови, однак суд проігнорував вказане та скориставшись відсутністю захисника в залі судового засідання, вчинив тиск на його підзахисного, ввівши його в оману, шляхом постійних однорідних запитань з приводу аудіо-запису. Вважає, що всі докази вини обвинуваченого грунтуються на матеріалах, здобутих з грубим порушенням під час проведення НС(р)Д.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить скасувати оскаржуваний вирок стосовно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання у зв?язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити в цій частині новий вирок, яким виключити з резолютивної частини посилання на застосування ст. ст. 71, 72 КК України та призначити покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України у вигляді 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна. В іншій частині вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16 червня 2025 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити без змін.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вирок суду першої інстанції в частині призначення остаточного покарання ОСОБА_8 на підставі ст. 71 КК України шляхом приєднання невідбутої частини покарання у вигляді штрафу не відповідає даній вимогі закону, оскільки станом на 16.06.2025 ОСОБА_8 фактично відбув покарання у вигляді штрафу. Таким чином, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку частині призначення обвинуваченому остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, застосувавши закон, який не підлягає застосуванню (ст. ст. 71, 72 КК України), що відповідно до ст. ст. 409, 413 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Позиції учасників судового розгляду

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу прокурора, частково, просив змінити, а не скасувати вирок, оскільки в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення процесуального становища обвинуваченого. Також заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити. Також заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора,

Потерпілий ОСОБА_12 у судове засідання не з`явився, про судовий розгляд повідомлявся належним чином, прокурор, обвинувачений та захисник не заперечували щодо проведення судового розгляду у його відсутність.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши доповідача, пояснення учасників, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Згідно з ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, вказані вимоги судом першої інстанції дотримані в цілому.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115 КК України, ч.4 ст.187 КК України, за обставин, викладених у вироку, стверджується фактичними даними, які містяться у :

протоколі огляду місця події від 15.01.2024 з фототаблицею та відозаписом до нього (т. 1, а.с. 128-156), відповідно до якого слідчим в присутності понятих за участі спеціаліста було проведено огляд домогосподарства по АДРЕСА_2 . В ході огляду, зокрема, виявлено сліди РБК, зроблені змиви та вилучені речі;

протоколі огляду від 15.01.2024 з фототаблицею до нього (т.1, а.с. 157-166), відповідно до якого слідчим в присутності понятих було проведено огляд території за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було виявлено три сліди підошви взуття, які зафіксовано шляхом фотофіксування із застосуванням масштабної лінійки;

акті про застосування службового собаки від 14.01.2024 (т. 1, а.с. 127), відповідно до якого під час обшуку місцевості було виявлено тіло людини в криниці;

протоколі огляду місця події від 15.01.2025 з фототаблицею та відеозаписом до нього (т 1, а.с. 167-179), відповідно до якого слідчим за участю спеціалістів в присутності понятих було проведено огляд нежитлового домогосподарства, що перебуває у напівзруйнованому стані та знаходиться на відстані 200 м від будинку АДРЕСА_2 . На території вказаного домогосподарства знаходиться бетонна криниця, в якій виявлено тіло жіночої статі без ознак життя;

протоколі огляду трупа з ілюстрованою таблицею до нього від 15.01.2024 (т. 1, а.с. 180-190) відповідно до якого слідчим у присутності понятих за участі судово-медичного експерта було проведено огляд трупа жіночої статі ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ході огляду виявлено та зафіксовано наявні тілесні ушкодження;

протоколі проведення слідчого експерименту з відеозаписом до нього (т. 1, а.с. 197-202) відповідно до якого за участю підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 в присутності понятих та ОСОБА_12 по АДРЕСА_1 було відтворено обставини, які відбулись 13.01.2024. ОСОБА_8 вказав, де саме перебував у будинку потерпілої, а також те, що домовлявся з нею про панахиду. В будинок вона впустила його самостійно, вони спілкувалися на побутові теми, а також ОСОБА_8 попросив позичити йому 1000 грн. для сплати боргу в магазині, після чого ОСОБА_10 пішла в іншу кімнату, закривши за собою двері, а потім, вийшовши, дала йому дві купюри по 500 грн. Потерпіла дала йому пляшку вина, він вийшов, а вона закрила за ним двері. Після цього ОСОБА_8 пішов додому;

протоколах отримання зразків для проведення експертизи від 15.01.2024 (т. 1 а.с. 216, 217, 218) відповідно до яких у ОСОБА_8 за участю його захисника - адвоката ОСОБА_7 були відібрані зразки крові та букального епітелію;

протоколі пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 16.01.2024 з довідкою до нього (т. 1, а.с. 219-202) відповідно до якого слідчим в присутності понятих свідку ОСОБА_13 для впізнання були пред`явлені пляшки вина "Мікадо", з метою впізнання пляшки вина "Мікадо", яка знаходилась в будинку ОСОБА_10 , останній вказав на річ № 2 (пляшка вина "Мікадо" вилучена за місцем проживання ОСОБА_8 );

протоколі пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 16.01.2024 з довідкою до нього (т. 1, а.с. 223-224) відповідно до якого слідчим в присутності понятих свідку ОСОБА_13 для впізнання були пред`явлені консервні банки, з метою впізнання металевої банки "Кілька", яка знаходилась в будинку ОСОБА_10 , останній обрав № 2 (банка консерв вилучена за місцем проживання ОСОБА_8 );

протоколі пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 16.01.2024 з довідкою до нього (т. 1, а.с. 225-226) відповідно до якого слідчим в присутності понятих свідку ОСОБА_13 для впізнання були пред`явлені консервні банки, з метою впізнання металевої банки "Кілька", яка знаходилась в будинку ОСОБА_10 , останній обрав № 2 (банка консерв вилучена за місцем проживання ОСОБА_8 );

протоколі пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 16.01.2024 з довідкою до нього (т. 1, а.с. 227-228) відповідно до якого слідчим в присутності понятих свідку ОСОБА_14 для впізнання були пред`явлені пляшки вина "Мікадо", з метою впізнання пляшки вина "Мікадо", яка знаходилась в будинку ОСОБА_10 , остання вказала на річ № 2 (пляшка вина "Мікадо" вилучена за місцем проживання ОСОБА_8 );

протоколі обшуку від 15.01.2024 з відеозаписом до нього (т. 2, а.с. 105-110) відповідно до якого слідчим в присутності понятих за участі спеціаліста, власника домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 було проведено обшук в ході якого було виявлено та вилучено предмети, одяг, пляшка вина "Мікадо", REVO, пляшка "Хлібний Дар" , ключі, залізна ємність, металева тачка, металева тачка типу "кравчучка";

висновку експерта № 63 (т.2, а.с. 127-128), яким встановлено, що кров від трупа гр-ки ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В за ізосерологічною системою АВО". Кров підозрюваного гр-на ОСОБА_8 відноситься до групи В з ізогемаглютинином анти-А за ізосерологічною системою АВО". В плямах на змиві з поверхні дверей (об?єкт №1), змиві з поверхні підлоги кімнати № 1 (об?єкт №2), вилучених при ОМП, знайдено кров людини, при визначенні групової належності крові виявлений антигени А. Таким чином, кров у вказаних об`єктах може походити від будь-якої людини з групою крові А з ізогемаглютинином анти - В, і походження її від потерпілої ОСОБА_10 не виключається;

протоколі огляду місця події від 17.01.2024 з відеозаписом до нього (т. 2, а.с. 129-133), відповідно до якого було проведено огляд домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 . В ході огляду було виявлено та вилучено грошові кошти, дві шкіряні рукавиці чорного кольору, дві тряпчаті рукавиці;

висновку експерта № 2 (т.2, а.с. 135), яким встановлено, що у ОСОБА_8 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден по передній поверхні тулуба, правих верхній та нижній кінцівках, які належать до легких тілесних ушкоджень, згідно «Наказу №6. п.23.5 правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень». Всі вище вказані тілесні ушкодження виявленні на тілі ОСОБА_8 , виникли від дії (удару, тертя) твердого тупого предмета чи від дії об такий, давністю утворення в межах 3-6 діб до моменту судово-медичного огляду;

висновку експерта № СЕ-19/102-24/941-БД від 02.02.2024 (т. 2, а. с. 149-168), яким встановлено, що зразок запаху, вилучений із крові, відібраної у підозрюваного ОСОБА_8 збігається зі зразком запаху, вилученим з поверхні навісного замка, з імовірністю 99,9996 %;

висновку експерта № СЕ-19/102-24/1398-Д від 29.01.2024 (т. 2, а.с. 179-189) відповідно до якого встановлено, що на поверхні скляної пляшки з написом «HLYBNY DAR» виявлено чотири сліди пальців рук розмірами 17х16 мм, 18х14 мм, 36х17 мм, 39х15 мм. Сліди пальців рук розмірами 17х16 мм, 36х17 мм, 39х15 мм - придатні для ідентифікації за ними особи, а слід пальця руки розмірами 18х14 мм - придатний для ідентифікації за ним особи;

висновку експерта № 02 (т. 2, а.с. 191-194) відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_15 виявлено ознаки механічної асфіксії внаслідок здавлення органів шиї стороннім предметом (руками) - забійна рана правого ока, субкон`юктивальні крововиливи лівого ока, садна підборіддя, садно шиї, крововилив в м?які тканини шиї, повні косо-поперечні переломи дистальної третини правого великого рогу та проксимальної третини лівого великого рогу під?язикової кістки в місці з`єднання його з тілом у вигляді значної рухливості уламків, повний вертикальний перелом щитоподібного хряща, повний косо-вертикальний перелом лівого нижнього рогу та повний поперечний перелом правого нижнього рогу, наявність асфіктичної маски, набряклість обличчя, збільшення легень в об?ємі, наявність відбитку ребер на поверхні легень, цяткових, місцями зливних крововиливів, ознаки швидконасталої смерті; закрита хребетно-спинномозкова травма: перелом хребта в грудному відділі на рівні між 8 та 9 хребцями з повним розривом спинного мозку; закрита тупа травма грудної клітки: множинні переломи ребер з обох сторін по декількох анатомічних лініях з пошкодженням пристінкової плеври та міжфеберних судин, лівоочний гемоторакс (1000 мл), перелом грудини на рівні 2-3 ребер; закритий уламковий перелом правої плечової кістки зі зміщенням; закритий перелом кісток зовнішнього носа зі зміщенням відламків; скальпована рана волосяної частини голови; садно спини. Механічна асфіксія у ОСОБА_10 виникла від здавлення органів шиї стороннім предметом - руками, можливо - 13.01.2024 р. Смерть ОСОБА_15 настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення органів шиї стороннім предметом (руками). Механічна асфіксія у ОСОБА_15 мала ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент заподіяння і стоїть в причинному зв?язку зі смертю. При судово-токсикологічній експертизі крові трупа ОСОБА_10 алкоголю не виявлено, що свідчить про її тверезий стан на час настання смерті. Наявність метилового спирту, а також пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено.

висновку судово-психіатричного експерта № 132 (т. 2, а. с. 195-198) відповідно до якого ОСОБА_8 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, на психічні розлади не страждав (Z04.6). ОСОБА_8 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії або керувати ними. ОСОБА_8 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, за своїм психічним станом повною мірою міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 в теперішній час на психічні розлади не страждає (Z04.6). ОСОБА_8 в теперішній час за своїм психічним станом може усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. ОСОБА_8 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_8 за своїм психічним станом здатний самостійно реалізувати своє право на захист;

висновку експерта № СЕ-19/102-24/954-БД (т. 2, а. с. 230-238) відповідно до якого були встановлені генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_8

протоколі негласної слідчої (розшукової) дії, а саме: аудіо-, відеоконтроль місця від 01.02.2024 та протоколом за результатами негласної слідчої (розшукової) дії з електронним носієм (т. 2, а.с.200-205) якими зафіксовано відомості, що мають значення для досудового розслідування опрацьовані за період часу з 17.01.2024 по 01.02.2024 щодо ОСОБА_8 . Так, в ході спілкування з особою, що перебуває разом з ОСОБА_8 у камері, ОСОБА_8 повідомив, що спілкувався з потерпілою і вона позичила йому 1 000 грн. Він побачив, де потерпіла зберігає гроші. У потерпілої він також взяв пляшку і їжу, а потім на фоні раптово виниклого конфлікту притиснув рукою потерпілу, після чого вона впала. Гроші він забрав під клейонкою, вимкнув світло, вийшов з будинку, зачинив двері на ключ, а ключ викинув. Тіло загиблої загорнув у коврик і виніс з будинку, позамітав віником, тіло ніс близько 250 метрів і викинув у колодязь, а коврик і віник забрав і спалив у себе вдома. Гроші брав у перчатках, які викинув, коли виносив тіло загиблої. 6500 грн. купюрами по 500 грн. він забрав у потерпілої, ще 1000 вона позичила йому добровільно;

показах потерпілого ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які викладені у вироку суду.

Сукупності зазначених доказів суд надав належну правову оцінку і дійшов до правильного висновку про доведеність допустимими та належними доказами висунутого ОСОБА_8 обвинувачення за п.6 ч.2 ст.115, ч. 4 ст.187 КК України.

Згідно з вимогами ст.84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів і обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

За змістом ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав і свобод людини.

Доводи апеляційної скарги про те, що докази вини обвинуваченого ґрунтуються на матеріалах, здобутих з грубим порушенням під час проведення НС(Р)Д, є необґрунтованими.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 258, ч. 1 ст. 260 КПК України аудіо- відеоконтроль особи є різновидом втручання у приватне спілкування, тобто доступом до змісту спілкування за умови, що його учасники мають достатні підстави вважати таке спілкування приватним. Означене втручання проводиться без відома особи, якщо є достатні підстави вважати, що її розмова або інші звуки, рухи, дії, пов`язані з її діяльністю або місцем перебування тощо, можуть містити відомості, які мають значення для досудового розслідування. Метою аудіоконтролю є спостереження за діями та розмовами особи (шляхом прослуховування та фіксації розмов) у будь-якому місці перебування, незважаючи на те, що це місце є його власністю чи він там тимчасово перебуває, для отримання інформації, яка має значення для досудового розслідування. У межах строку дії ухвали про надання дозволу на проведення аудіо-, відеоконтролю особи ця негласна слідча (розшукова) дія може проводитися як безперервно, так і епізодично. Такі НСРД можуть бути здійснені у кримінальному провадженні після внесення відомостей до ЄРДР, обмежень щодо їх застосування до осіб, затриманих за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, немає.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Вінницького апеляційного суду від 17.01.2024 надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відеоконтролю місця, а саме камери в ІТТ № 6 ГУНП у Вінницькій області у якій утримувався та знаходився ОСОБА_8 . На виконання цієї ухвали, розмову ОСОБА_8 із невстановленою особою, зафіксовано на флешносій, складено відповідний протокол, що в подальшому разом із документам, які стали правовою підставою для НСРД, досліджено в судовому засіданні.

Оцінивши зміст розмов ОСОБА_8 , зафіксованих під час проведення НСРД, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що ці розмови були вільними, без примусу або обману з боку будь-яких осіб, ОСОБА_8 на власний розсуд спілкувався зі співрозмовником, зокрема добровільно розповів про події, які мали місце 13 січня 2024 року. При цьому ОСОБА_8 у присутності його захисника перед поміщенням в ІТТ і проведення НСРД було роз`яснено всі права, зокрема право не свідчити проти себе.

Разом з тим, результати аудіоконтролю не є єдиним або ключовим доказом проти ОСОБА_8 , який використав суд в обґрунтування судового рішення. Також суд урахував, що сліди взуття, виявлені під час огляду 15.01.2024 на снігу біля криниці, де виявили труп потерпілої, відповідають за довжиною і малюнком підошві взуття, що належить обвинуваченому та яке було добровільно видано останнім, працівникам поліції. Запаховий слід обвинуваченого був виявлений на замку від вхідних дверей будинку потерпілої. У будинку обвинуваченого було виявлено речі, які належали потерпілій (пляшка вина, консерви) . Окрім цього, судом першої інстанції ураховано те, що на тілі обвинуваченого було виявлено тілесні ушкодження (садна) з давністю утворення в межах часу інкримінованих злочинів. При судово-токсикологічній експертизі крові трупа ОСОБА_10 алкоголю не виявлено, що спростовує твердження ОСОБА_8 про те, що вони спільно розпивали алкогольні напої під час його перебування у будинку потерпілої.

Що стосується доводів про те, що під час дослідження судом аудіозапису розмови обвинуваченого в камері, ОСОБА_8 вказував, що голос належить не йому та заперечував факт розмови, однак суд проігнорував вказане та скориставшись відсутністю захисника в залі судового засідання, вчинив тиск на обвинуваченого, ввівши його в оману, шляхом постійних однорідних запитань з приводу аудіо-запису, то вони, на переконання апеляційного суду, є нічим іншим ніж спробою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що захисник ОСОБА_7 під час допиту обвинуваченого судом першої інстанції брав участь у судовому засіданні в режимі відеооконференції. Більше того, захисник подав до суду клопотання про проведення судового засідання 19.05.2025 в режимі відеокоференції, оскільки був зацікавлений у його проведенні. Під час перевірки матеріалів справи, зокрема, прослуховування технічних запису судового засідання апеляційним судом установлено, що зв`язок був належної якості та давав можливість обвинуваченому ОСОБА_8 користуватися усіма своїми правами, звертатися до свого захисника. Захисник ОСОБА_7 також чув поставлені запитання обвинуваченому під час допиту, міг звертатися до останнього та радити не відповідати на постановлені йому запитання тощо. За таких обставин, на думку апеляційного суду, посилання захисника на те, що суд, скориставшись відсутністю захисника безпосередньо в залі судового засідання та вчинив тиск на обвинуваченого є лише формальним, оскільки ані зміст апеляційної скарги, ані пояснення сторони захисту під час апеляційного розгляду не містять фактичних даних про те, яким саме чином участь захисника у судовому засіданні в режимі відеоконференції вплинула на порушення прав обвинуваченого. До того ж, як убачається з матеріалів справи захисник ОСОБА_7 неодноразово брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції у режимі відеоконференції на підставі власних клопотань.

Що стосується зазначеного вище аудіозапису із змістом розмови обвинуваченого ОСОБА_8 , то ознайомившись із його змістом, апеляційний суд переконався, що він має достатню якість та тривалість, щоб дати суду можливість у сукупності з іншими встановленими обставинами ідентифікувати обвинуваченого ОСОБА_8 , який зафіксований на вказаних аудіозаписах. Апеляційний суд вважає, що сумніви щодо достовірності голосу ОСОБА_8 на аудіозаписах чи можливого здійснення технічного втручання і редагування аудіозаписів, мають спиратися на об`єктивні дані безсумнівного сприйняття таких фактів органами слуху, або переконливо підтверджуватися іншими доказами у справі, або обґрунтовуватися відповідними технічними висновками спеціалістів на засадах змагальності в кримінальному процесі. До того ж, за наявності сумнівів, що зафіксований на аудіозаписах голос належить обвинуваченому ОСОБА_8 , сторона захисту не була позбавлена можливості заявити перед судом клопотання про призначення фоноскопічної експертизи, за допомогою якої можливо встановити належність записаного на аудіо голосу конкретній особі.

Зрештою, як свідчать матеріали кримінального провадження, суд першої інстанції, дослідивши всі обставини даного провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх належності та взаємозв`язку, дійшов до правильного висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень

Тому інші доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону не містять у собі необхідних та достатніх підстав для скасування вироку і спростовуються сукупністю досліджених доказів.

У зв`язку з цим колегія суддів переконана, що призначений судом першої інстанції вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_8 повністю відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, буде пропорційним, тобто необхідним, справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і не є надто суворим.

Що стосується вимог апеляційної скарги прокурора про необхідність постановлення нового вироку в частині призначеного покарання, то вони, на переконання апеляційного суду, підлягають частковому задоволенню.

Як убачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції, призначаючи остаточне покарання ОСОБА_8 на підставі ст. 71 КК України шляхом приєднання невідбутої частини покарання у вигляді штрафу, допустив неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, а саме ст.71, 72 КК України та не звернув увагу на те, що ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 21.11.2024 задоволено подання в.о. начальника Хмільницького районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області про приведення вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 29 вересня 2022 року у справі №132/263/22 щодо ОСОБА_8 у відповідність до положень Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-1X від 18 липня 2024 року.

Згідно з ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 21.11.2024 ОСОБА_8 звільнено від покарання, призначеного вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 29 вересня 2022 року у справі № 132/263/22, на підставі п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, ч. 2 ст. 74 КК України, з урахуванням Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів № 3886-1X від 18.07.2024.

Тобто, станом на 16.06.2025 ОСОБА_8 фактично відбув покарання у вигляді штрафу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_8 остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, застосувавши закон, який не підлягає застосуванню.

Разом з тим, допущене порушення може бути виправлене апеляційним судом шляхом зміни вироку, оскільки в даному разі виключення з резолютивної вироку посилання на застосування ст., ст. 71,72 КК України не є погіршенням процесуального становища обвинуваченого, а тому не потребує постановлення нового вироку.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16 червня 2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України - змінити в частині призначеного покарання.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання на застосування ст. ст. 71, 72 КК України.

Призначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України покарання у вигляді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

У решті оскаржуваний вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4