Справа №155/363/25
Провадження №1-кп/155/117/25
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28 квітня 2025 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000165 від 03 червня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Печихвости Горохівського району Волинської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із повною загальною середньою освітою, українця, громадянина України, працевлаштований, не одружений, на утриманні якого особи не перебувають, не судимий,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Горохівського районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

28 квітня 2025 року в підготовче засідання подано угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілими, яка була укладена 28 квітня 2025 року.

Зі змісту угоди про примирення вбачається, що обвинувачений повністю і беззастережно визнав винуватість у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Сторони кримінального провадження погодилися на призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Обвинувачений ОСОБА_8 в підготовчому засіданні визнав свою вину та надав згоду на призначення узгодженого покарання і вважає, що угода про примирення підлягає затвердженню.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та їхні законні представники, відповідно, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , в підготовчому засіданні, кожен зокрема, не заперечували щодо затвердження укладеної угоди про примирення.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому засіданні заперечила щодо затвердження угоди про примирення, покликаючись на те, що вказана угода не відповідає інтересам суспільства внаслідок м`якості узгодженого сторонами призначеного покарання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, ознайомившись з обвинувальним актом та угодою про примирення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Так, згідно з вимогами ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України, є нетяжким злочином, що свідчить про можливість укладення угоди про примирення у кримінальних провадженнях такої категорії.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд повинен перевірити угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону, та відмовити в затвердженні угоди, якщо угода не відповідає вимогам закону.

Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Водночас, зазначений злочин, який передбачений розділом ХI КК України «Злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту», має двооб`єктний склад, а саме: основним безпосереднім об`єктом даного кримінального правопорушення є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, перелік яких наведений у примітці до ст. 286 КК України, і лише його додатковим обов`язковим об`єктом виступає життя і здоров`я особи.

Згідно з п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2015 №13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» у кримінальних правопорушеннях, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди про примирення не допускається.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», прийнятим Верховною Радою України 16 лютого 2021 року, з метою більш жорсткого дотримання учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, Кримінальний кодекс України доповнено ст. 286-1, санкція якої передбачає більш суворе покарання, ніж санкція ст. 286 КК України.

Також, цим же законом внесені зміни до ст. 45-48, 75 КК України щодо прямої заборони на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, примиренням винного з потерпілим, з передачею особи на поруки, у зв`язку із зміною обстановки, а також звільнення від відбування покарання з випробуванням при засудженні за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, законодавцем виокремлено в окремий склад кримінального правопорушення порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з його підвищеною суспільною небезпечністю порівняно з кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 286 КК України.

Для задоволення інтересу суспільства (публічного інтересу), який полягає у суворому покаранні осіб, які керують транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, Кримінальним кодексом України прямо заборонено звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного із потерпілим (ст. 46 КК України).

Таким чином, суд вважає, що умови угоди про примирення не відповідають інтересам суспільства, а, відтак, угода не підлягає затвердженню.

Керуючись ст. 369-372, 474 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В затвердженні угоди про примирення від 28 квітня 2025 року, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_6 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000165 від 03 червня 2024 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області ОСОБА_1