УХВАЛА

29 липня 2025 року

м. Київ

справа № 607/4401/23

провадження № 51-2880 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 березня 2025 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 30 червня 2025 року,

установив:

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 березня 2025 року ОСОБА_5 та інших осіб визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України.

Судом першої інстанції ОСОБА_5 призначено покарання у вигляді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 30 червня 2025 року вирок залишено без змін.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу належить залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків, з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України, касаційна скарга повинна містити обґрунтування вимог особи, яка її подала, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа має вказати конкретні порушення закону, передбачені ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

У касаційній скарзі захисник, вказуючи, зокрема, на недоведеність вини засудженої та відсутність у її діях складу кримінального правопорушення, порушує питання про перегляд судових рішень в касаційному порядку. При цьому він посилається на неправильну оцінку доказів та фактичних обставин справи, що, відповідно до ст. 438 КПК України, не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин. Він не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, або вирішувати питання про достовірність доказів.

Таким чином, касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження, а також неповноти судового розгляду. Ці обставини належать до предмету перевірки суду апеляційної інстанції.

Крім того, порушуючи питання про скасування судових рішень та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , захисник не вказує, які саме порушення допустив апеляційний суд при перегляді вироку, що могли б бути підставами для скасування судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, касаційна скарга повинна містити вимоги із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Проте у скарзі відсутнє належне формулювання таких вимог, яке б узгоджувалося з повноваженнями суду касаційної інстанції згідно зі ст. 436 КПК України.

Вимоги захисника щодо ухвалення виправдувального рішення не відповідають повноваженням суду касаційної інстанції.

Крім того, порушуючи питання про скасування вироку та ухвали з одночасним закриттям кримінального провадження, у скарзі серед іншого, захисник наводить доводи щодо порушення права на захист через неналежне повідомлення ОСОБА_5 про розпочате кримінальне провадження та неправомірне застосування спеціального провадження без підтвердження обізнаності особи.

Крім того, захисник не конкретизував, яка саме із обставин, передбачених ст. 284 КПК України, є підставою для закриття кримінального провадження.

Отже, доводи скарги є суперечливими, стверджуючи, що особа не була належно повідомлена про провадження, одночасно захисник заявляє вимогу про закриття кримінального провадження, що передбачає наявність чітко встановлених обставин, передбачених ст. 284 КПК України.

Ураховуючи викладене, колегія суддів касаційного суду вважає, що касаційну скаргу належить залишити без руху, надавши захиснику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

При повторному зверненні до суду касаційної інстанції захисник має підтвердити, що не пропустив цей строк.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 березня 2025 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 30 червня 2025 року залишити без руху, встановивши захиснику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги в установлений строк - така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3