Суддя ОСОБА_1
Провадження № 1-в/644/23/25
06.06.2025
У Х В А Л А

іменем України

06 червня 2025 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Харкова клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 25.10.2019 Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки; 02.06.2020 Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до трьох років двох місяців позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком три роки; вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 04.07.2022 за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до трьох років і трьох місяців позбавлення волі,

щодо приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 04.07.2022,

в с т а н о в и в:

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 04.07.2022, яким його засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України.

У клопотанні засуджений посилається на те, що відбуває покарання за вироком суду за вчинення крадіжки, при цьому сума спричиненої шкоди є такою, що підпадає під ознаки ст. 51 КУпАП, а тому його дії не є кримінально караними.

Засуджений звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання в його відсутність.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, клопотання просив залишити без задоволення.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином, зазначеним Законом крадіжки на суму, що не перевищують на момент вчинення правопорушення у 2019 - 1921 грн., у 2022 - 2481 грн. віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 25.10.2019 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки.

Вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 02.06.2020 ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до трьох років двох місяців позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком три роки.

Відповідно до зазначеного вироку ОСОБА_4 вчиняв крадіжки на початку квітня 2019 року на суму 1294,40 грн., в першій половині травня 2019 року на суму 2000,00 грн. та в середині серпня 2019 року на 1200,00 грн.

Отже, зазначений розмір шкоди станом на день вчинення крадіжки у першій половині травня 2019 року складає суму більшу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше 1921 грн.), тобто є достатнім для кваліфікації його дій як кримінального правопорушення - крадіжки, а не як адміністративного правопорушення.

Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 04.07.2022 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до трьох років і трьох місяців позбавлення волі.

Відповідно до зазначеного вироку, ОСОБА_4 19.02.2022 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, при цьому завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму 3800 грн.

Зазначений розмір шкоди станом на день вчинення крадіжки складає суму більшу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше 2481 грн.), тобто є достатнім для кваліфікації його дій як кримінального правопорушення - крадіжки, а не як адміністративного правопорушення.

За таких обставин, підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання відсутні, а відтак відсутні підстави для задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 04.07.2022 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1