Справа № 274/6829/21
Провадження № 1-кс/0274/846/25

Ухвала
14.05.2025 року м. Бердичів
в с т а н о в и в:
Відповідно до вимог скарги представник просить:
- зобов`язати слідчого СВ Бердичівського РВП ОСОБА_4 вчинити наступні дії:
- надати пам`ятку про ознайомлення з правами у якості потерпілого по кримінальному провадженню;
- в порядку ст. 221 КПК України надати для ознайомлення матеріали кримінального провадження.
Представник скаржника - адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з"явилася, до суду скерувала заяву про проведення судового розгляду скарги без її участі, скаргу підтримує, просить задовольнити. Керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження та закріплених у ст. 7 КПК України принципом диспозитивності, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду скарги без участі представника скаржника.
Слідчий СВ Бердичівського РВП ОСОБА_4 в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомив. Його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України розгляд скарги проводиться без фіксування ходу судового засідання за допомогою технічних засобів.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до пунктів 1, 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Зокрема, статтею 220 КПК України встановлений порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування. Клопотання сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Таким чином, системний аналіз вказаних положень кримінального процесуального законодавства свідчить про те, що у разі, коли слідчий за результатами розгляду заяви особи, яка позиціонує себе як потерпіла у відповідному кримінальному провадженні, про проведення слідчих та процесуальних дій, а також про залучення як потерпілого в такому провадженні, доходить висновку про те, що така заява задоволенню не підлягає або особа не може бути потерпілою у кримінальному провадженні, тому слідчий зобов`язаний винести відповідну вмотивовану постанову про відмову в задоволенні клопотання або про відмову у визнанні потерпілим, які можуть бути оскаржені слідчому судді.
Порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України (ч. 1 ст. 1 КПК України).
Згідно із приписами ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Оскільки ст. 220 КПК України покладає на слідчого, дізнавача, прокурора обов`язок розглянути подане учасником кримінального провадження клопотання, слідчий суддя уповноважений дослідити обставини щодо виконання цього обов`язку.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну чи часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови.
Згідно листа слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 30.04.2025 р., адресованого на ім"я адвоката ОСОБА_3 , вбачається, що в ході розгляду вищевказаної заяви слідство прийшло до висновку про відмову у її задоволенні, оскільки досудове розслідування здійснюється за фактом порушення правил безпеки руху або експлуатації залізничного транспорту, якщо воно заподіяло велику матеріальну шкоду, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 276 КК України, де АТ "Українська залізниця" є одним із учасників події. Також є і інший учасник, а саме ПАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", відповідно розслідування кримінального провадження проводиться за фактом самої події, а не за заявою одного із учасників дорожньо-транспортної пригоди. Потерпілу сторону в кримінальному провадженні за вказаним вище фактом, може бути визнано особу лише після проведення всіх необхідних слідчих дій та встановлення всіх обставин даної події. АТ "Українська залізниця" є однією із сторін у провадженні, кому даною подією заподіяно матеріальний збиток, тому визнання АТ "Укрзалізниця" потерпілою стороною можливий лише після проведення ряду слідчих дій та судових експертиз, наразі це є передчасним.
Слідчим суддею встановлено, що за змістом скарги, як зазначено вище, представник скаржника просить, зокрема, визнати протиправною бездіяльність слідчого, яка полягає у відмові у визнанні потерпілою особою рішенням слідчого у формі листа.
Вказаною нормою - п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, не передбачено оскарження до слідчого судді листа слідчого з повідомленням щодо результатів розгляду такої заяви.
В п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України чітко визначена можливість оскарження до слідчого судді рішення саме про відмову у визнанні потерпілим.
Статтею 220 КПК України встановлений процесуальний порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування. При чому, встановлений у ч. 2 ст. 220 КПК України порядок передбачає два способи реагування за наслідками розгляду заявлених клопотань:
1) повідомлення особи, яка заявила клопотання, про результати розгляду;
2) вмотивована постанова про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання. Копія постанови вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Оскільки ст. 220 КПК України покладає на дізнавача, слідчого, прокурора обов`язок розглянути подане учасником кримінального провадження клопотання, слідчий суддя уповноважений дослідити обставини виконання цього обов`язку. Разом з тим, бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним процесуальним реагуванням на нього.
В свою чергу, стаття 220 КПУ України наділяє дізнавача, слідчого, прокурора повноваженнями як задовольнити клопотання, так і відмовити (повністю або частково) з винесенням постанови, в якій мають бути викладені мотиви такої відмови.
З огляду на приписи ч. 2 ст. 220 КПК України у разі повної або часткової відмови в задоволенні клопотання слідчий зобов`язаний був винести вмотивовану постанову.
Так, у відповідності до приписів ст. 110 КПК України процесуальні рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови, яка за змістом та послідовністю викладу повинна відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК і письмово (друковано) викладатись на офіційному бланку. Підписується постанова тим дізнавачем, слідчим або прокурором, який її прийняв.
Тому скарга адвоката ОСОБА_3 в цій частині підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 26, 55, 110, 303, 304, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1