Провадження № 1-кс/686/6496/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Управління СБ України у Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду зі скаргою, поданою в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Управління СБ України у Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування скарги вказує, що 04.06.2025 ОСОБА_4 звернувся засобами поштового зв`язку до уповноваженої особи СБ України у Хмельницькій області із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 114-1, 182 КК України, яка була адресатом 10.06.2025, однак відомості до ЄРДР внесено не було.

Просить: визнати бездіяльність уповноваженої особи СБ України у Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та зобов`язати їх внести до ЄРДР відомості, які були зазначені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, розпочати досудове розслідування та надати заявнику витяг з ЄРДР.

Скаржник та його представник в судове засідання не з`явилися. Направили до суду клопотання про проведення судового розгляду скарги у їх відсутності.

Слідчий, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про проведення судового розгляду скарги у його відсутності та просив відмовити у задоволенні скарги.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом. Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Дослідивши матеріали скарги приходжу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів скарги слідує, що 04.06.2025 ОСОБА_4 звернувся засобами поштового зв`язку до уповноваженої особи СБ України у Хмельницькій області із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 114-1, 114-2, 109, 110, 111, 112, 113, 182 КК України.

У заяві вказав, що є керівником ГО «Дві Фортеці», основним завдання якої є допомога Збройним Силам України, а також надання всебічної допомоги та підтримки військовим, учасникам бойових дій, ВПО, малозабезпеченим, багатодітним сім`ям тощо.

15 квітня 2025 року на соціальній сторінці Фейсбуку ОСОБА_5 було оприлюднено статтю щодо ОСОБА_4 , його особистого життя та громадської організації, зроблено відео та фото будинку, зняті машини, які були передані закордонними партнерами громадської інформації для здійснення поїздок на фронт до військових ЗСУ, зроблено відео номерних знаків машини, а отже таким чином вчинено поширення конфіденційної інформації. Також неодноразово на телефон отримував погрози.

Протягом останніх двох-трьох місяців, у денний і нічний час, неодноразово спостерігалися запуски дронів невстановленими особами над житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 ; складським приміщенням, де зберігаються дрони та гуманітарна допомога, що регулярно передаються ЗСУ та іншим оборонним формуванням.

Зазначив, що відповідальність щодо осіб, які незаконно використовують безпілотники, передбачена статтями 109, 110, 111, 112, 113 та 114 Кримінального кодексу України.

З відео вбачається, що було знято машини, якими ОСОБА_4 перевозить дрони для ЗСУ та уважав, що неузгоджений політ дрона, відеозйомку та її розповсюдження в соціальних мережах треба розцінити як колабораційну діяльність ОСОБА_5 .

Крім того, уважає, що дії ОСОБА_5 можна кваліфікувати як перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, оскільки публікуючи інформацію в соціальних мережах, своїми діями він здійснив перешкоди для передачі допомоги для Збройних Сил України.

Запуски дронів над гуманітарним майном, яке призначене для ЗСУ, можуть бути розцінені як загроза національній безпеці, а всі не дозволені польоти безпілотних літальних апаратів вважаються шпигунством та диверсійною роботою на користь ворога.

Заява ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення була зареєстрована у СВ УСБ ГУНП у Хмельницькій області 10.06.2025 за № 234/204.

Відповідно до висновку начальника 2 відділення СВ УСБУ у Хмельницькій області ОСОБА_6 про результати розгляду заяви від 11.06.2025, за результатами розгляду даного повідомлення встановлено, що в наданих матеріалах не міститься ознак кримінальних правопорушень, підслідних органам безпеки.

Із змісту заяви та долучених до неї документів слідує, що в дописі, розміщеному 15.04.2025 в соціальній мережі «Фейсбук» на особистій сторінці ОСОБА_5 наявний текст: «Велике будівництво волонтера ОСОБА_4 . Це той волонтер, що поливає брудом людей, котрі допомагають Збройним силам України. Цікаво, чи кожен волонтер може будувати собі такий маєток під час війни?! Ви донатите, він «Волонтерить»!!!». До допису долучені фото та відеозображення, на яких не зображено переміщення зброї, озброєння та бойових припасів, переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів /країни військових формувань.

Текст опублікованого ОСОБА_5 допису свідчить, що метою його публікації не є вчинення будь-яких дій, направлених на завдання шкоди незалежності, суверенітету, територіальної цілісності та безпеці держави, шляхом розміщення відомостей про окремих осіб, які такою діяльністю займаються. Автор вказаного допису ставить під сумнів волонтерську діяльність заявника, публікуючи наявність у останнього приватного житла, при цьому вказуючи, що воно будується під час війни. Такі дії ОСОБА_5 щодо публікації провокативних дописів в мережі Інтернет, навіть у разі їхньої неправдивості, не є діями, за які передбачена кримінальна відповідальність за ст.ст. 109, 110, 111, 112, 113, 114-1, 114-2 КК України. При цьому, в діях невстановлених осіб, які здійснювали відеофіксацію приватного житла особи без її згоди, наявні окремі ознаки злочину, передбаченого ст. 182 КК України, який відповідно ст. 216 КПК України підслідний слідчим органів Національної поліції України, а тому вказана в заяві інформація потребує додаткової перевірки.

У зв`язку із цим, з метою перевірки відомостей про можливе вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 182 КК України, заява та додатки до неї були направлені за належністю до Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області листом від 11.06.2025.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

На думку слідчого судді, заява ОСОБА_4 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 114-1, 114-2, 109, 110, 111, 112, 113 КК України не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій за відповідними статтями Кримінального кодексу України.

Так, загалом її зміст зводиться до викладу обставин неодноразових фактів запуску поряд/над житлом ОСОБА_4 безпілотних літальних апаратів для спостереження за ним та у якому, із його слів зберігається гуманітарна допомога громадської організації, яка передається до підрозділів ЗСУ. При цьому вказані дії він пов`язує з намаганням перешкодити його діяльності як волонтера, який здійснює передачу гуманітарної та іншої допомоги до різних підрозділів ЗСУ.

Разом з тим, слідча суддя погоджується із висновком начальника 2 відділення СВ УСБУ у Хмельницькій області ОСОБА_6 про результати розгляду заяви від 11.06.2025, про те, що текст опублікованого ОСОБА_5 допису свідчить, що метою його публікації не є вчинення будь-яких дій, направлених на завдання шкоди незалежності, суверенітету, територіальної цілісності та безпеці держави, шляхом розміщення відомостей про окремих осіб, які такою діяльністю займаються. Такі дії ОСОБА_5 щодо публікації провокативних дописів в мережі Інтернет, навіть у разі їхньої неправдивості, не є діями, за які передбачена кримінальна відповідальність за ст.ст. 109, 110, 111, 112, 113, 114-1, 114-2 КК України.

Так, ст. 109 КК України визначає як кримінально карані дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; ст.110 - посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; ст. 111 - державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України; ст. 112 - посягання на життя Президента України, Голови Верховної Ради України, народного депутата України, Прем`єр-міністра України, члена Кабінету Міністрів України, Голови чи члена Вищої ради правосуддя, Голови чи члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Голови чи судді Конституційного Суду України або Верховного Суду, або вищих спеціалізованих судів, Генерального прокурора, Директора Національного антикорупційного бюро України, Директора Бюро економічної безпеки України, Директора Державного бюро розслідувань, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Голови або іншого члена Рахункової палати, Голови Національного банку України, керівника політичної партії, вчинене у зв`язку з їх державною чи громадською діяльністю; ст. 113 - вчинення з метою ослаблення держави вибухів, підпалів або інших дій, спрямованих на масове знищення людей, заподіяння тілесних ушкоджень чи іншої шкоди їхньому здоров`ю, на зруйнування або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, а також вчинення з тією самою метою дій, спрямованих на радіоактивне забруднення, масове отруєння, поширення епідемій, епізоотій чи епіфітотій; ст. 114-1 перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період; ст. 114-2 - несанкціоноване поширення інформації про направлення, переміщення зброї, озброєння та бойових припасів в Україну, рух, переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчинене в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Відомості, про які указує ОСОБА_4 у заяві про вчинення кримінальних правопорушень, не містять конкретних та достатніх даних, які б свідчили про вчинення перелічених вище кримінальних правопорушень, ОСОБА_5 та іншими невідомими особами.

При цьому сам ОСОБА_4 не є військовослужбовцем ЗСУ, а очолювана ним громадська організація не є військовим формуванням; відсутні відомості про те, що ним направлялася чи переміщалася зброя, озброєння та бойові припаси в Україну.

З огляду на викладене, представником органу досудового розслідування обґрунтовано не внесено до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 109, 110, 111, 112, 113, 114-1, 114-2 КК України.

А тому у задоволенні скарги в частині вимог щодо зобов`язання слідчого внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 109, 110, 111, 112, 113, 114-1, 114-2 КК України, слід відмовити.

Разом з тим, заява ОСОБА_4 у частині порушення недоторканності приватного життя, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 182 КК України, яке полягало у здійсненні відеофіксації приватного житла особи без її згоди та поширення зазначеного відеозапису, є заявою про вчинене кримінальне правопорушення, про що зазначено у висновку начальника 2 відділення СВ УСБУ у Хмельницькій області ОСОБА_6 про результати розгляду заяви від 11.06.2025, а тому слідчий зобов`язаний був відповідно до частини 1 статті 214 КПК України невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання, внести відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

При цьому слід врахувати, відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слід зауважити, що КПК не передбачає обов`язкової вимоги щодо дотримання правил підслідності при внесенні відомостей до ЄРДР. Стаття 214 КПК не містить вказівки і на можливість не вносити відомості, якщо кримінальне правопорушення не підслідне відповідному органу розслідування. Вказане відповідає висновкам, викладеним у постановах ККС ВС у справах № 332/1189/18, № 454/2576/17.

Окрім того, ч. 2 ст. 218 КПК України передбачено, що якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він зобов`язаний протягом п`яти днів з дня встановлення таких обставин письмово повідомити про них прокурора та проводити розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність. Прокурор розглядає письмове повідомлення слідчого протягом десяти днів з дня його отримання та в разі підтвердження наведених у ньому обставин зобов`язаний прийняти постанову про визначення підслідності.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про те, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Слід зобов`язати уповноважену особу Управління СБ України у Хмельницькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення на підставі заяви ОСОБА_4 , зареєстрованої в Управлінні СБ України у Хмельницькій області за № 234/204 від 10.06.2025 у частині відомостей, які стосуються порушення недоторканності приватного життя.

Відповідно до вимог ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Повноважень слідчого судді на визнання бездіяльності протиправною КПК України не містить. Тому в цій частині слід відмовити у задоволенні скарги.

Не підлягає задоволенню і вимога скарги щодо зобов`язання надати документ, що підтверджує прийняття заяви про кримінальне правопорушення та її реєстрацію в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, оскільки вказана вимога є похідною та, відповідно до приписів ст. 214 КПК України, після внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, підлягає безумовному виконанню службовими особами протягом 24 год. з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Бездіяльності у цій частині станом на момент розгляду скарги не допущено.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про те, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.214,303,306,307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Управління СБ України у Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР задовольнити частково.

Зобов`язати уповноваженої особи Управління СБ України у Хмельницькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення на підставі заяви ОСОБА_4 , зареєстрованої у Управління СБ України у Хмельницькій області за № 234/204 від 10.06.2025 у частині відомостей, які стосуються порушення недоторканності приватного життя.

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 в частині зобов`язання уповноваженої особи Управління СБ України у Хмельницькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 109, 110, 111, 112, 113, 114-1, 114-2 КК України КК України.

Ухвала в частині відмови у внесенні відомостей до ЄРДР може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя