Справа № 201/5279/25
Провадження 1-кс/201/1955/2025
УХВАЛА

Іменем України

30 квітня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого 3 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000284 від 08.05.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна підозрюваного.

В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період часу з 15.08.2022 до 06.10.2022, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Зимогір`я Слов`яносербського району Луганської області, зі своїх особистих мотивів та бажання зайняти посаду в окупаційній адміністрації держави-агресора створеній на тимчасово окупованій території, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора РФ та представників незаконних збройних формувань «ЛНР» умисно, добровільно зайняв посаду так званого «временно исполняющего обязанности директора «Муниципального унитарного предприятия «Монолит» Славяносербского района Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу), тобто зайняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в окупаційній адміністрації держави-агресора створеній на тимчасово окупованій території.

Надалі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період часу з 10.10.2022 до 12.07.2023, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Зимогір`я Слов`яносербського району Луганської області, зі своїх особистих мотивів та бажання зайняти посаду в окупаційній адміністрації держави-агресора створеній на тимчасово окупованій території, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора РФ та представників незаконних збройних формувань «ЛНР» умисно, добровільно зайняв посаду так званого «директора «Муниципального унитарного предприятия «Монолит» Славяносербского района Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу), тобто зайняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в окупаційній адміністрації держави-агресора створеній на тимчасово окупованій території.

20 березня 2025 року в порядку ст. 135 КПК України громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України шляхом публікації відповідних повідомлень в Урядовому кур`єрі та на сайті Офісу Генерального прокурора.

Таким чином, матеріали кримінального провадження містять достатні відомості, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого злочину, який, відповідно до ч. 5 ст. 111-1 КК України, карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, відповідно до санкції якого передбачено покарання у тому числі у вигляді конфіскації майна або без такої.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучено, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до відповіді на запити з АТ «Державний ощадний банк України» підозрюваний ОСОБА_5 є клієнтом цього банку та має відкритий банківський рахунок: НОМЕР_1 .

Також, згідно до відповіді ГСЦ МВС України №31/13287-10029-2025 від 23.04.2025 (171986), підозрюваному ОСОБА_5 на праві власності належить: транспортний засіб SKODA SUPERB, VIN НОМЕР_2 , номер та серія знака НОМЕР_3 .

На підставі викладеного, просив накласти арешт на майно, яке належить підозрюваному з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий у заяві вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного.

20 березня 2025 року в порядку ст. 135 КПК України громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України шляхом публікації відповідних повідомлень в Урядовому кур`єрі та на сайті Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до відповіді на запити з АТ «Державний ощадний банк України» підозрюваний ОСОБА_5 є клієнтом цього банку та має відкритий банківський рахунок: НОМЕР_1 .

Також, згідно до відповіді ГСЦ МВС України №31/13287-10029-2025 від 23.04.2025 (171986), підозрюваному ОСОБА_5 на праві власності належить: транспортний засіб SKODA SUPERB, VIN НОМЕР_2 , номер та серія знака НОМЕР_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Частина 5 ст. 111-1 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Частина передбачених ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З урахуванням викладеного, підлягає задоволенню клопотання про накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України) із забороною користування, розпорядження та відчуження майна.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суддя слідчий,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , а саме:

банківський рахунок та грошові кошти, що на ньому знаходяться, який відкритий в АТ «Державний ощадний банк України»: НОМЕР_1 ;

транспортний засіб SKODA SUPERB, VIN НОМЕР_2 , номер та серія знака НОМЕР_3 .

Заборонити здійснення будь-яких операцій пов`язаних із користуванням і розпорядженням коштами, які знаходяться на вказаних банківських рахунках.

Заборонити розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказане майно на час досудового розслідування та судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Вказана ухвала є підставою для внесення уповноваженим органом реєстрації прав на нерухоме майно відповідних відомостей про арешт майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а також до Єдиного державного реєстру МВС.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1