У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 р. м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Солом`янського районного суду м. Києва, клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002299, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2025 року до суду надійшло клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002299, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України.

24 липня 2025 року (на підставі протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 22 липня 2025 року) клопотання та додані до нього документи були передані в провадження слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у місті Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002299 від 08.08.2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві на спецлінію "102" надійшло звернення Народного депутата України 9-го скликання ОСОБА_5 , про те, що на території Солом`янського району міста Києва невстановлені особи організували "колл-центри", які здійснюють незаконні дії шахрайського характеру із використанням електронно-обчислювальної техніки. У ході допиту народного депутата України ОСОБА_5 , в якості свідка було встановлено, що протягом місяця в комітеті з питань правоохоронної діяльність при ВРУ створено тимчасову слідчу комісію для боротьби з шахрайськими «call-центрами», до якої надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Київ, АДРЕСА_2 у офісних нежитлових приміщеннях, що розташовані на 4, 5, 6 поверхах знаходяться шахрайські «call-центри» та російска бото-ферма, що спеціалізується на отриманні грошових коштів незаконним шляхом, за допомогою використання інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж.Для досягнення своєї мети, зазначені особи орендують офісні приміщення, на території м. Києва, так звані «call-центри», обладнавши їх необхідною технікою, та в подальшому здійснюють підбір осіб так званих «операторів» з відсутністю моральних принципів щодо вчинення шахрайських дій відносно громадян, проводять їх навчання щодо здійснення психологічних прийомів та вчиняють шахрайські дії шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.Так, працівники «call-центрів», використовуючи підготовлені скрипти (сценарії ведення розмови розроблений на основі методів психологічного впливу) під виглядом співробітників різноманітних банків або під виглядом продажу неіснуючих товарів, надання неіснуючих послуг або інвестування в неіснуючі криптовалютні біржи, розсилають на номери телефонів SMS-повідомлення або роблять дзвінки громадянам, та вводячи їх в оману, отримують особисту та банківську інформацію від клієнта: номери банківських карток, CVV-коди, СМС-коди, одноразові паролі тощо, або шахрайських шляхом, змушують потерпілих самостійно перераховувати кошті на підконтрольні їм рахунки. Інформація стосовно платіжних банківських карток громадян дозволяє зловмисникам здійснювати вивід грошових коштів з скомпрометованої банківської картки на підконтрольні рахунки. В подальшому незаконно отримані кошти виводяться у готівку та привласнюються учасниками організованої злочинної групи.В ході проведення досудового розслідування до Солом`янської окружної прокуратури міста Києва з Київської міської прокуратури надійшло звернення представника Громадської організації «Прозора Дія» (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки 28, кв. 1) ОСОБА_6 про те, що в АДРЕСА_3» на поверхах 8 та 10 функціонують незаконні «колл-центри», що здійснють масові шахрайські дзвінки з метою введення громадян в оману та заволодіння їхніми грошовими коштами. З огляду на вищевикладене, 18.07.2025 за адресою АДРЕСА_4» на 8 поверсі в період часу з 15:22 год. до 15:40 год. прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, враховуючи об`єктивну та обгрунтовану необхідність врятування майна, а саме об`єктів матеріального світу, які могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення та/або використовуватись як знаряддя чи засоби вчинення кримінального правопорушення було невідкладно проведено обшук до постановлення ухвали слідчого судді. В ході проведення обшуку, було виявлено наступні об`єкти матеріального світу: Дві довіреності, видані ТОВ «АЛЬКОРНТ» () на ОСОБА_7 ; Правила корпоративної безпеки ТОВ «Roar Com»; Аркуш з рукописним текстом на якому зазначена кількість офісної техніки.Приймаючи до уваги, що вищевказані предмети є процесуальними джерелами фактичних даних (доказів), на підставі яких можуть бути встановлені факти та обставини, що мають значення для даного кримінального провадження і підлягають доказуванню, також є знярядям вчиненого кримінальних праовпорушенях всі вказані об`єкти матеріального світу - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002299 від 08.08.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України. Таким чином, з метою забезпечення збереження вищевказаного майна та запобігання можливості його відчуження, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно. Постановою прокурора у вказаному криімнальному провадженні зазначені об`єкти матеріального світу визнано речовими доказами у зв`язку з тим, що вони могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, або бути знаряддями (засобами) його вчинення. Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуютьмя з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадження, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Крім цього, згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Офіс на 8 поверсі бізнес-центру «118 TOWER» м. Київ, вул. Жилянська 118 належить ТОВ «Литий камінь» (). Таким чином, лише накладення арешту на перераховане майно надасть можливість стороні обвинувачення повно, всебічно та неупереджено встановити увесь спектр обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, відповідно до ст. 91 КПК України та забезпечити виконання завдання криімнального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України. Крім того, вказані об`єкти матеріального світу є безпосередніми знаряддями здійснення потенційно кримінальної діяльності. Лише накладення арешту на вилучене майно забезпечить його схоронність та наявність. Враховуючи вищевикладене, а також те, що у ході досудового розслідування виявлені обставини, які свідчать, про необхідність накладення арешту на майно, просив накласти арешт майно, вилучене в ході проведення невідкладного обшуку в приміщенні офісу на 8 поверсі бізнес-центру «118 TOWER» м. Київ вул. Жилянська 118 належить ТОВ «Литий камінь» (), з метою збереження речових доказів, а саме: Дві довіреності, видані ТОВ «АЛЬКОРНТ» () на ОСОБА_7 ; Правила корпоративної безпеки ТОВ «Roar Com»; Аркуш з рукописним текстом на якому зазначена кількість офісної техніки.

В судове засідання прокурор з`явився, клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Вислухавши прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0002299, 07.08.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження з правовою кваліфікацією зач. 3 ст. 190 КК України; 09.08.2023 року - за ч.3. ст. 190 КК України; 11.08.2023 року - за ч. 4 ст. 190 КК України, 25.01.2024 року - за ч. 3 ст. 190 КК України; 13.08.2024 року - за ч. 4 ст. 190 КК України; 09.10.2024 року - за ч. 2 ст. 190 КК України (а.с. 5 - 8).

Відповідно до Протоколу обшуку від 18 липня 2025 року, у ході проведення обшуку в приміщенні на 8 поверсі АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: Дві довіреності, видані ТОВ «АЛЬКОРНТ» () на ОСОБА_7 ; Правила корпоративної безпеки ТОВ «Roar Com»; Аркуш з рукописним текстом на якому зазначена кількість офісної техніки (а.с. 62 - 66).

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 липня 2025 року (справа №760/20348/25), клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 про проведення обшуку, в рамках кримінального провадження № 0002299 від 08.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України, - задоволено; надано дозвіл заступнику керівника Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , прокурорам Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 на проведення обшуку в приміщенні в офісу, що знаходиться на 8 поверсі бізнес-центру «118 TOWER» м. Київ вул. Жилянська 118, що належить ТОВ «Литий камінь» () з метою виявлення та вилучення наступних доказів протиправної діяльності: Дві довіреності, видані ТОВ «АЛЬКОРНТ» () на ОСОБА_7 ;Правила корпоративної безпеки ТОВ «Roar Com»;Аркуш з рукописним текстом на якому зазначена кількість офісної техніки.

Постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 18 липня 2025 року, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002299 від 08.08.2023 року наступні об`єкти матеріального світу: Дві довіреності, видані ТОВ «АЛЬКОРНТ» () на ОСОБА_7 ; Правила корпоративної безпеки ТОВ «Roar Com»; Аркуш з рукописним текстом на якому зазначена кількість офісної техніки (а.с. 67 - 69).

Також, слідчим суддею було досліджено додані до клопотання прокурором Протоколи прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 09.08.2023 року, від 11.08.2023 року (а.с. 11 - 12), Лист Верховної ради України (Вих. №35/08-23 від 10 серпня 2023 року) (а.с. 13 - 14), Рапорт (а.с. 15 - 18), Протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 11.08.2023 року (а.с. 21 - 24), Протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 11.08.2025 року (а.с. 25 - 28), Доручення (у порядку ст. 36, 41 КПК України) про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0002299 (а.с. 31 - 38), листи ГО «Прозора дія» (а.с. 39 - 44), Протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 18.07.2025 року (а.с. 70 - 72).

Таким чином, слідчим суддею було встановлено, що до клопотання додані копії документів, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Як вбачається з ч. 1 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298 - 2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 статті 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання та доданих до нього документів вбачається що майно, яке було вилучено 18 липня 2025 року, а саме: Дві довіреності, видані ТОВ «АЛЬКОРНТ» () на ОСОБА_7 ; Правила корпоративної безпеки ТОВ «Roar Com»; Аркуш з рукописним текстом на якому зазначена кількість офісної техніки, було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002299 від 08.08.2023 року.

Прокурор звернувся до слідчого судді у строки, встановлені ч. 5 ст. 171 КПК України.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ч. 2 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на зазначене вище майно з метою збереження речових доказів.

Тож, клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002299, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України, та додані до нього матеріали,містять у собі підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна на вилучені речі та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України.

Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням введеного в Україні воєнного стану, принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні слідчого, що визнано речовим доказом, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та зашкодити інтересам держави.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170 - 175, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотанняпрокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002299, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт (з забороною користування та розпорядження) на майно, яке було вилучено 18 липня 2025 року при проведенні обшуку за адресою: 8 поверх, м. Київ вул. Жилянська 118, а саме: Дві довіреності, видані ТОВ «АЛЬКОРНТ» () на ОСОБА_7 ; Правила корпоративної безпеки ТОВ «Roar Com»; Аркуш з рукописним текстом на якому зазначена кількість офісної техніки.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, підозрюваному, захиснику. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1