печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0001143,-

В С Т А Н О В И В :

05 червня 2025 до слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру від 15 січня 2025 року, у кримінальному провадженні № 0001143 від 14.09.2021 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Мотивуючи подану скаргу, адвокат зазначає, що 15 січня 2025 року заступник Генерального прокурора ОСОБА_6 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0001143 від 14.09.2021 та встановивши наявність достатніх доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, повідомив ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що вона підозрюється в: участі у злочинній організації, вчиненій службовою особою, з використанням службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст.255 КК України; пособництві у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовим становищем, в особливо великих розмірах, вчиненому у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.5 ст.191 КК України; складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих документів, вчинених у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.28, ч.1 ст.366 КК України.

Скарга подається у зв`язку тим, що: викладеним у повідомленні про підозру у скоєнні кримінального правопорушення подіям та обставинам надано неналежну правову кваліфікацію, повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення об`єктивно не містить даних, завдяки яким встановлюються деякі обов`язкові елементи складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 255, ч.5 ст.191, ч.1 ст. 366 Кримінального кодексу України, повідомлення про підозру не містить достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень.

Захисник та підозрювана в судовому засіданні вимоги скарги підтримали та просили задовольнити, з підстав викладених у скарзі.

Прокурор в судовому засіданні з приводу задоволення скарги заперечив, вказавши на її не обґрунтованість, надав до суду письмові заперечення.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За вказаних обставин, слідчим суддею, з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим розгляд у відсутність заявника та прокурора/слідчого, при цьому слідчим суддею враховано положення ст.ст. 26, 306 КПК України.

Вивчивши скаргу, заслухавши позицію учасників розгляду, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001143 від 14.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 388, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України.

15 січня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , адвокату, громадянці України, раніше не судимій, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні зібрані докази (матеріали провадження), які обґрунтовують підозру, зокрема:

- заявою представника АТ «КБ «Земельний капітал» від 12.01.2022;

- листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 30.12.2024 щодо затвердження ліквідаційного балансу та звіту про виконання ліквідаційної процедури АТ «КБ «Земельний капітал», а також встановлення суми незадоволених вимог кредиторів до АТ «КБ «Земельний капітал»;

- довідкою за результатами проведення аналізу операцій АТ «КБ «Земельний капітал» з кредитування ТОВ «Укрорганіка» від 10.03.2023;

- довідкою за результатами проведення аналізу операцій АТ «КБ «Земельний капітал» з кредитування ТОВ «Бенефіт Експлорейшн» від 24.04.2023;

- довідкою за результатами проведення аналізу операцій АТ «КБ «Земельний капітал» з кредитування ТОВ «Бізнес Крафт» від 23.03.2023;

- довідкою за результатами проведення аналізу операцій АТ «КБ «Земельний капітал» з кредитування ПП «Золоте море» від 02.05.2023;

- матеріалами кредитних справ ТОВ «Бенефіт Експлорейшн», ТОВ «Укрорганіка», ТОВ «Бізнес Крафт» та ПП «Золоте море»;

- матеріалами реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення (група приміщень № 319) площею 1842 кв.м, розташовані у АДРЕСА_2 ;

- матеріалами реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна - нежилі приміщення з № 1 по №14 (групи приміщень № 194) загальною площею 408,4 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_3 ;

- матеріалами реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна - цокольного поверху в нежитловій будівлі літ. «А-2» загальною площею 636,9 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 ;

- матеріалами реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна - нежилі приміщення (групи приміщень №48) (літ. В) площею 1 277,0кв.м., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Нижній Вал, буд. № 31 В;

- матеріалами реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна - нежитлова будівля (літера Г), загальною площею 2561,3 кв.м., розташована за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, б.15-Б;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;

- відповідями департаменту комунальної власності м. Києва від 15.11.2021 та 19.05.2023;

- відповіддю КП КМР «КМ БТІ » від 15.02.2022;

- відповіддю ТОВ «Бюро технічної інвентаризації оформлення землі та нерухомості» від 05.06.2023;

- іпотечним договором від 27.08.2018 № 014-2018-1-І;

- кредитним договором від 14.08.2018 № 014-2018;

- іпотечним договором від 03.10.2019 № 019-2019-1-І;

- кредитним договором від 03.10.2019 № 019-2019;

- іпотечним договором від 24.04.2018 № 005-2018-1-І;

- кредитним договором від 24.04.2018 № 005-2018;

- іпотечним договором від 09.11.2018 № 017-2018-1-І;

- кредитним договором від 09.11.2018 № 017-2018

- іпотечним договором від 27.05.2019 № 008-2019-1-І;

- кредитним договором від 27.05.2019 № 008-2019;

- актами перевірки стану майна та фактичної його наявності за місцем зберігання, запропонованого в заставу фізичними та юридичними особами в забезпечення кредитних зобов`язань юридичних осіб ТОВ «Бенефіт Експлорейшн», ТОВ «Укрорганіка», ТОВ «Бізнес Крафт» та ПП «Золоте море» за кредитними договорами укладеними АТ «КБ «Земельний капітал» з вказаними суб`єктами господарювання;

- свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_1 , виданим 12.09.2007 Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної організації);

- технічним паспортом від 22.08.2018, виготовленим ТОВ «Бюро технічної інвентаризації оформлення землі та нерухомості»;

- довідкою комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 23.08.2018 № НЖ-2018 № 1766;

- свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_2 , видане 03.10.2005 Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі наказу Головного управління комунальної власності м. Києва № 891-В від 03.10.2005 року; зареєстрованого 10.10.2005 в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» і записаного в реєстрову книгу за № 81-502, за реєстровим номером № 3426-П щодо реєстрації нежитлової будівлі (літера Г) загальною площею 2561,3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , на праві приватної власності за ОСОБА_9 , податковий номер НОМЕР_3 ;

- технічним паспортом від 23.02.2018, інвентаризаційна справа № 250218, виготовлений ТОВ «Бюро технічної інвентаризації оформлення землі та нерухомості», замовником виготовлення якого є громадянин ОСОБА_10 ;

- свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_4 , виданого 19.03.2008 Головним управлінням комунальної власності м. Києва, технічним паспорта від 18.10.2018, виготовленим ТОВ «Бюро технічної інвентаризації оформлення землі та нерухомості», та інформаційною довідкою комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 19.07.2018 НЖ-2018 № 3259, що засвідчували перебування у власності ОСОБА_8 нежилих приміщень (група приміщень № 48) площею 1277,0 кв. м, розташованих за адресою: АДРЕСА_6 ;

- довідкою АТ «КБ «Земельний капітал» про розмір заборгованості;

- висновком експерта від 14.09.2023 №СЕ-19-23/20598-ЕК, за результатами проведення економічної експертизи стосовно надання АТ «КБ «Земельний капітал» кредиту ТОВ «Укрорганіка»;

- висновком експерта від 22.10.2024 №СЕ-19-24/32921-ЕК, за результатами проведення економічної експертизи стосовно надання АТ «КБ «Земельний капітал» кредиту ПП «Золоте море»;

- висновком експерта від 24.10.2024 №СЕ-19-24/32931-ЕК, за результатами проведення економічної експертизи стосовно надання АТ «КБ «Земельний капітал» кредиту ПП «Золоте море»;

- висновком експерта від 20.09.2023 №СЕ-19-23/20603-ЕК, за результатами проведення економічної експертизи стосовно надання АТ «КБ «Земельний капітал» кредиту ТОВ «Бізнес Крафт»;

- висновком експерта від 02.10.2023 №СЕ-19-23/27645-ЕК, за результатами проведення економічної експертизи стосовно надання АТ «КБ «Земельний капітал» кредиту ТОВ «Бенефіт Експлорейшн»;

- висновком головного судового експерта сектору дослідження давності документів відділу почеркознавчих досліджень, технічного дослідження документів та обліку лабораторії криміналістичних видів досліджень Київського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_11 від 26.01.2023 № СЕ-19-23/20598-ЕК, за результатами проведення почеркознавчої експертизи.

- висновком головного судового експерта сектору дослідження давності документів відділу почеркознавчих досліджень, технічного дослідження документів та обліку лабораторії криміналістичних видів досліджень Київського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_11 від 15.02.2023 № СЕ-19/111-23/5612-ПЧ, за результатами проведення почеркознавчої експертизи.

- іншими даними та доказами у їх сукупності.

Слідчий суддя звертає увагу, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Так, відповідно до змісту ч.ч. 1, 2 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Згідно з положеннями п.10 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Право підозрюваного «знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють», що визначено пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.

Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами. Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і у такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на наступне формулювання обвинувачення.

Сформульована підозра встановлює межі, в рамках яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК України.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою ст.37 цього Кодексу.

Згідно ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості:1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;7) права підозрюваного;8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Суд, при постановлені ухвали, керується при цьому висновками ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», де зазначено, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення» та така кількість доказів на даний час у вказаних матеріалах наведена.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Murray v. the United Kingdom» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до положень ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, встановленому ст. 278 КПК України, і складається з двох послідовних дій слідчого, прокурора: 1) складення повідомлення про підозру - процесуального акта; 2) вручення його особі, підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення.

Переходячи до ст. 278 КПК України, якою передбачено порядок вручення письмового повідомлення про підозру, вбачається, що :

1. Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

2. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

3. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

4. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Відповідно до положень ст.277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором, а також визначено вимоги, яким це повідомлення має відповідати.

Так, враховуючи зазначене, слідчий суддя дослідивши матеріали скарги та надану копію повідомлення про підозру, вбачає, що посилання сторони захисту на необґрунтованість пред`явленої підозри, яка не відповідає зібраним в ході досудового розслідування матеріалам, є безпідставними, оскільки порядок повідомлення про підозру дотримано, а зміст її відповідає положенням ст. 277 КПК України.

Щодо необґрунтованості підозри, слідчий суддя, при постановлені ухвали, керується при цьому висновками ЄСПЛ у справі «Фокс, Кампбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», де зазначено, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення» та така кількість доказів на даний час у вказаних матеріалах наведена.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, слідчий суддя звертає увагу суду, що перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри, з врахуванням положень ст.17 КПК України, не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст.303 ч.1 п.10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду, у відповідності до ст. 89 КПК України.

Так, відповідно ч. 1 ст. 99 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, під час досудового розслідування у повідомленні зазначається стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, які відомі на момент здійснення повідомлення про підозру. При цьому, слідчим суддею на даній стадії провадження не перевіряється наявність всіх елементів складу кримінального правопорушення, наведені у повідомленні про підозру обставини мають бути достатніми вважати, що особа могла вчинити вказане кримінальне правопорушення.

Разом з тим, доводи сторони захисту, щодо обґрунтованості підстав для скасування повідомлення про підозру, не можуть лягти в основу підстав необґрунтованості пред`явленої підозри, оскільки доказів на підтвердження таких обставин немає.

Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив, в тому числі, процесуальних порушень вимог Глави 22 КПК України, якими визначено випадки, зміст, порядок повідомлення про підозру.

При цьому, на даній стадії досудового розслідування обставини, викладені у повідомленні про підозру, вказують на достатність підстав причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, є законним, вмотивованим та відповідає вимогам ст. 277 КПК України, у зв`язку з чим у задоволені скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 111-135, 277-278, 303, 305-307, 309, 371-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0001143 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде проголошений 08.07.2025 року о 14-00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1