Справа № 461/2976/25
Провадження № 1-кс/461/2351/25
про відмову у задоволенні скарги
24.04.2025 слідча суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції у Львівській області, -
В С Т А Н О В И Л А :
11.04.2025 на адресу Галицького районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції у Львівській області, у прохальній частині якої заявник просить слідчого суддю винести судове рішення у виді ухвали, на підставі якої:
1. Визнати бездіяльність органу досудового розслідування ГУНП У Львівській області в особі слідчого ОСОБА_4 , який не вніс відомостей з повідомлення (заяви) про скоєння кримінального злочину за статтями 28, 162, 233 ч. 2 КК України до ЄРДР, на виконання Ухвали, постановленої Галицьким районним судом м. Львова від 19.03.2025 у справі № 461/2079/25, що набрало законної сили, на виконання судового рішення, яке є обов?язковим до виконання на всій території України згідно зі статтею 129-1 Конституції України протипрваною;
2. З метою притягнення слідчого органу досудового розслідування ГУНП У Львівській області ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за статтею 367 КК України службова недбалість, постановити окрему ухвалу до компетентного органу;
3. З метою притягнення слідчого органу досудового розслідування ГУНП У Львівській області ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за статтею за статтею 382 КК України - невиконання рішення суду, постановити окрему ухвалу до компетентного органу;
4. З метою притягнення слідчого органу досудового розслідування ГУНП У Львівській області ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за статтею за статтею 364 КК України зловживання владою або службовим становищем, постановити окрему ухвалу до компетентного органу.
5. З питань належного суддівського контролю за виконанням вказаного рішення, що набрало законної сили, зобов?язати компетентний орган звітувати суду та потерпілого про ужиття обов?язкових заходів.
Вимоги, викладені у прохальній частині заяви, скаржник обґрунтовує тим, що 05.03.2025 ОСОБА_3 звернувся до ГУНП у Львівській області зі заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.28, 162, ч.2 ст. 233, 185 КК України. Зазначає, що вказану заяву орган досудового розслідування проігнорував, відомості до ЄРДР за вказаними статтями не вніс, у зв`язку з чим скаржник був змушений звернутися зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції у Львівській області у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, до слідчого судді. Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ухвалою від 19.03.2025 вказану скаргу задовольнив частково та зобов`язав уповноважену особу Головного управління Національної поліції у Львівській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.28, 162, ч.2 ст. 233, 185 КК України від 05.03.2025, подану у порядку ст.214 КПК України, а також повідомити заявника про прийняте рішення. Однак, як зазначає скаржник, вказана ухвала суду від 19.03.2025 виконана не була, у зв`язку з чим останній вимушений звернутись до слідчого судді з цією скаргою.
ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав, з мотивів, викладених у такій, просить таку задовольнити.
Представник суб`єкта оскарження у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності суб`єкта оскарження та прокурора на підставі наявних у справі матеріалів.
Заслухавши думку скаржника, дослідивши подані матеріали скарги, вважаю, що у задоволенні скарги необхідно відмовити, виходячи з таких доводів та мотивів.
Перш за все, необхідно зазначити, що однією зі засад проведення кримінального провадження, які зазначені у ст. 7 КПК України та ст. 22 КПК України, є змагальність сторін та свобода у поданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.
Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Згідно з ч. 2 ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Так, встановлено, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 19.03.2025 у справі № 461/2079/25 скарга ОСОБА_3 задоволено частково та зобов`язано уповноважену особу Головного управління Національної поліції у Львівській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.28, 162, ч.2 ст. 233, 185 КК України від 05.03.2025, подану у порядку ст.214 КПК України, а також повідомити заявника про прийняте рішення.
Також встановлено, що станом на день розгляду цієї скарги така заява Головним управлінням Національної поліції у Львівській області не розглянута.
З наведеного встановлено, що відомості до ЄРДР не внесені, а ухвала слідчого судді від 19.03.2025 у справі № 461/2079/25 не виконана.
Слідчий суддя відзначає те, що у зазначеній ухвалі наведено таке: «Слідчим суддею встановлено, що 05.03.2025 ОСОБА_3 звернувся до ГУНП у Львівській області із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.28, 162, ч.2 ст. 233, 185 КК України… . Станом на день звернення зі скаргою, відомості про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за повідомленням ОСОБА_3 від 05.03.2025 відсутні.».
Отже, наведений факт встановлений рішенням слідчого судді, а зазначені в ухвалі мотиви свідчать про те, що така заява та обставини її скерування були предметом дослідження під час розгляду вказаної справи.
Як наведено вище, з наданої слідчому судді та дослідженої у ході судового розгляду копії ухвали слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 19.03.2025 вбачається, що доводи скаржника щодо невнесення до ЄРДР його заяви про вчинення кримінального правопорушення були предметом судового контролю з боку слідчого судді та знайшли свою оцінку у наведеній ухвалі.
У свою чергу, скаржник на теперішній момент звернувся до слідчого судді зі скаргою щодо невиконання наведеної ухвали слідчого судді, що прямо наведено ним у прохальній частині скарги та підтверджено безпосередньо у судовому засіданні.
Відповідно до ч. 5 ст. 532 КПК України, ухвали слідчого судді та суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.
Зі змісту ст. 533 КПК України вбачається, що ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.
Відповідно до положень стаття 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.
У свою чергу, відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення, сторона провадження має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на виконавця, передбачених законодавством, зокрема ініціювання питання притягнення винних до юридичної відповідальності. Водночас, невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження в межах КПК України.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Отже, що стосується розгляду заяви по суті, слідча суддя зазначає таке.
Предметом розгляду у цій справі є, зокрема, винесення слідчим суддею окремої ухвали на дії слідчого.
Проте, зазначаю, що слідчий суддя суду першої інстанції загальної юрисдикції діючим КПК України, не наділений такими повноваженнями, з огляду на такі норми кримінального процесуального права:
- згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.
У повноваження слідчого судді суду першої інстанції згідно норм, передбачених ст. ст. 303 308 КПК України, - винесення окремих ухвал, - не входить.
Окрім того, згідно зі ст. 307 КПК України, до повноваження слідчого судді суду першої інстанції не входить питання винесення окремих ухвал.
Щодо вимоги скаржника про визнання бездіяльності уповноважених осіб Головного управління Національної поліції у Львівській області протиправною, слідча суддя зазначає таке.
Відповідно до положень статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно з положеннями частини третьої статті 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим КПК України.

Таким чином, у частині другій статті 307 КПК України не передбачене визнання бездіяльності посадових осіб ГУНП у Львівській області протиправною, а тому в цій частині скарга також задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, слідча суддя дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 9, ст. 22, ст. ст. 303 310, ч. 2 ст. 369, 370 372, 376 КПК України, слідча суддя -

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції у Львівській області відмовити.

Ухвала оскарженню на підставі ч. 3 ст. 309 КПК України не підлягає, на неї може бути подане заперечення під час підготовчого судового провадження в суді.

Повний текст ухвали слідчої судді проголошений 25.04.2025 о 09:00 год.

Слідча суддя ОСОБА_6