У Х В А Л А

слідчого судді

24.07.2025 м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчої ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0000608 від 21.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Слідча ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_5 , звернулась до слідчого судді Франківського районного суду м. Львова з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за ЄРДР № 0000608 від 21.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Клопотання мотивує тим, 21.07.2025 до ЛРУП N? 2 ГУНІ у Львівській області надійшла заява гр. ОСОБА_6 , котра просить прийняти міри до невідомої їй особ, котра 20.07.2025 близько 22:20 год шляхом підпалу намагалась знищити належне останній майно, а саме торгівельний МАФ. Сума завданих збитків встановлюється.

21.07.2025 в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Львів, вул. Володимира Великого, 59б було виявлено та вилучено: лічильник електроенергії із ознаками термічної дії, одну картонну коробку із ознаками горіння, одяг із ознаками термічних ушкоджень.

21.07.2025 року лічильник електроенергії із ознаками термічної дії, одну картонну коробку із ознаками горіння, одяг із ознаками термічних ушкоджень було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні N?0000608 від 21.07.2025 року, оскільки вони мають суттєве значення для кримінального провадження.

Враховуючи те, що вище вказані предмети можуть бути використані як доказ факту вчинення кримінального правопорушення, необхідні для призначення судових експертиз, у зв?язку з тим, що іншим шляхом не можливо забезпечити його збереження, що може негативно вплинути на дослідження усіх обставин справи, а відтак на повноту та всебічність розслідування кримінального провадження N?0000608 просить клопотання задоволити.

Слідча та прокурор у судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду клопотання, про причини неявки суд не повідомили.

Власник вилучених предметів в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши подані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно з ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Відповідно до ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності підчас кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Сукупність наведеної норми свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.07.2025, підтверджується факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за №0000608 ,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, з метою збереження майна (речових доказів) для отримання та перевірки доказів у вказаному кримінальному провадженні, під час проведення обшуку вилучено вказані речі.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п.1 ч.2 ст.170 КПК України).

Згідно з вимогами ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчий просить накласти арешт на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку.

Так, постановою слідчого відділу Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 22.07.2025, вилучені предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні за №0000607 від 21.07.2025.

Дослідивши матеріали клопотання, яке відповідає вимогам ч.2 ст.171 КПК України та подане у строки встановлені ч.5 ст.171 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави вважати, що вилучені предмети, можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому клопотання слідчого слід задовольнити та накласти арешт на зазначене вище майно.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 0000607 від 21.07.2025 арешт на тимчасово вилучене майно, що було вилучене 21.07.2025 в ході проведення огляду місця події за адресою м. Львів, вул. Володимира Великого, 59б, а саме: лічильник електроенергії із ознаками термічної горіння, одяг із ознаками термічних ушкоджень.

Заборонити на термін накладення арешту відчуження, розпоряджання (реалізацію) та використання вказаних вище речей до прийняття законного рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Виконання ухвали покласти на слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1