Справа № 346/781/25
Провадження № 1-кп/346/471/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2024 року за № 0000779, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коломиї Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою базовою освітою, не працює, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений, будучи особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 (анкетні дані зазначено нижче) середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Крім того, обвинувачений умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили.

Злочини вчинено за наступних обставин.

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано Франківської області від 27.12.2017 року, яка набрала законної сили 07.01.2018 року, обвинуваченого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 10 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Однак, обвинувачений, усвідомлюючи наслідки вчиненого адміністративного правопорушення та невідворотність накладених стягнень, діючи умисно, в порушення вимог п.9 ст.129 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», не виконав вказане судове рішення в частині позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки 12.11.2024 року приблизно о 14 год. 30 хв., у світлу пору доби, на сухому асфальтному дорожньому покритті, обвинувачений, нехтуючи вимогою п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що знижує реакцію та унеможливлює належним чином оцінити дорожню обстановку, а також всупереч вимозі п. 2.1 (а) ПДР України, не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами у зв`язку із позбавленням його права керування будь-яким транспортним засобом, керував технічно справним автомобілем марки «Mazda 3», державний номерний знак « НОМЕР_1 », сірого кольору, та ігноруючи вимоги п. 12.4 ПДР України, рухався прямою ділянкою автомобільної дороги у с. Воскресинці, по вул. А. Міцкевича, Коломийського району Івано-Франківської області, у напрямку до м. Коломиї Івано-Франківської області зі швидкістю в межах 79...80 км/год., що перевищує максимально допустиму швидкість руху транспортних засобів для даної ділянки. У вказаному автомобілі обвинувачений перевозив пасажира ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 . Дана особа не висловила наміру бути визнаю потерпілою на стадії досудового розслідування.

В той час, у зустрічному для вказаного автомобіля під керуванням обвинуваченого напрямку, своєю смугою, призначеною для руху транспортних засобів, у напрямку до с. Корнич Коломийського району Івано-Франківської області, на технічно справному автомобілі марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак « НОМЕР_2 », рухався ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 .

Рухаючись вказаною прямою ділянкою автомобільної дороги із перевищенням дозволеної швидкості руху транспортних засобів для даної ділянки дороги у населеному пункті, а також при наближенні зазначеного автомобіля під керуванням обвинуваченого до транспортного засобу марки «Mercedes Atego», державний номерний знак « НОМЕР_3 », який знаходився ближче до правого краю проїзної частини дороги та попереду автомобіля під керуванням обвинуваченого, у напрямку до м. Коломия Івано-Франківської області, обвинувачений проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку, стан дорожнього покриття та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, всупереч п.14.2 (в), (г) ПДР України, не переконавшись у безпечності здійснення свого маневру та у тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону чи об`їзду відстані, розпочав маневр обгону попутного транспортного засобу, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із вказаним зустрічним автомобілем під керуванням ОСОБА_7 .

При цьому обвинувачений порушив такі вимоги ПДР України:

-п. 1.2. - в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів;

-п. 1.5. - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

-п. 2.1. - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і талон, що додається до посвідчення;

г) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;

-п. 2.3. - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

-п. 2.9. - водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

-п. 10.1. водій перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

-п. 12.1. - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

-п. 12.6. - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.;

-п. 14.2. - перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що:

в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані;

г) після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу;

У результаті порушення обвинуваченим ПДР України відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), унаслідок якої пасажир автомобіля під керуванням обвинуваченого ОСОБА_6 отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого багатовідламкового перелому лівої плечової кістки зі зміщенням відламків, які відносяться до середньої тяжкості тілесного ушкодження, і є таким, що спричинило тривалий розлад здоров`я, але не було небезпечними для життя в момент спричинення.

Допитаний в судових засіданнях обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та підтвердив обставини вчинених ним злочинів, вказані в обвинувальному акті. Він у вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати, врахувавши, що він притягується до кримінальної відповідальності вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, здійснює постійний сторонні догляд за своїм дядьком ОСОБА_6 , який є особою з інвалідністю ІІ групи, встановленої внаслідок наявності психічного захворювання.

Крім того, обвинувачений у своїй письмовій заяві від 19.05.2025 року вказав, що він погоджується на дослідження доказів в обсязі та порядку, визначених ч.3 ст.349 КПК України.

Також судом взято до уваги клопотання ОСОБА_7 від 28.04.2025 року, в якому він вказав, що не має претензій матеріального характеру до обвинуваченого (а. п. 32).

Тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Отже, суд вважає правильною надану органом досудового розслідування кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 382, ч.1 ст. 286-1 КК України.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказані в ст. 67 КК України, відсутні.

Суд вважає, що згідно зі ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття, відсутність з боку учасників, яким завдано шкоду злочином, передбаченим ч. 1 ст. 286-1 КК України, будь-яких претензій до обвинуваченого, не бажання ОСОБА_6 бути визнаним потерпілим, а також перше притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Суд також враховує особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, на диспансерних обліках в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, що підтверджується документально, є особою молодого віку, здійснює догляд за ОСОБА_6 , який є особою з інвалідністю ІІ групи та потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується рішенням Управління соціальної політики Коломийської міської ради Івано-Франківської області про призначення допомоги від 22.01.2025 року.

Тому суд дійшов висновку, що за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 382 КК України.

Також суд дійшов висновку, що при призначенні покарання обвинуваченому за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, слід застосувати ч. 1 ст. 69 КК України, а саме перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки.

Щодо призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами суд враховує, що даний злочин відноситься до тяжких, а вказане додаткове покарання є обов`язковим.

Остаточне покарання суд визначає за правилами ч.1 ст. 70 КК України, а саме шляхом повного складання призначених покарань. При цьому, відповідно до положень ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу слід виконувати самостійно.

Саме таке остаточне покарання, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

У зв`язку з ухваленням судом обвинувального вироку з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню відповідно до правил ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати, понесені на проведення чотирьох інженерно-транспортних експертиз. Загальний розмір вказаних витрат становить 14 326 грн. 20 коп.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до правил ст. 100 КПК України.

Цивільний позов на заявлявся.

Необхідності застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі наведеного та, керуючись ст. ст. 100, 124, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 286-1 КК України, і призначити йому такі покарання:

-за ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень;

-за ч. 1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді пробаційного нагляду на два роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді пробаційного нагляду на строк два роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, який виконувати самостійно.

На підставі пунктів 1-3 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки.

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів на стадії досудового розслідування для проведення судових експертиз в загальному розмірі 14 326 (чотирнадцять тисяч триста двадцять шість) гривень 20 копійок.

Питання щодо речових доказів вирішити наступним чином:

- оптичний компакт-диск з відеозаписами з камери відео нагляду, яка встановлена на фасаді житлового будинку АДРЕСА_1 за період часу з 07 год. 00 хв. по 15 год. 00 хв. 12.11.2024 року, залишити в матеріалах даного кримінального провадження, наявних в Коломийській окружній прокуратурі Івано-Франківської області;

- автомобіль марки «Mazda 3», державний номерний знак « НОМЕР_1 », сірого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , повернути ОСОБА_8 , жителю АДРЕСА_3 скасувавши арешт, накладений на них ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.11.2024 року в частині заборони розпорядження даним майном;

- автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак « НОМЕР_2 », коричневого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , легковий причіп марки «ПП», державний номерний знак « НОМЕР_6 », свідоцтво про реєстрацію причіпу серії НОМЕР_7 , повернути ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_2 , скасувавши арешт, накладений на них ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.11.2024 року в частині заборони розпорядження даним майном.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право ознайомитися із журналом судового засідання та подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1