Справа № 727/6519/25
Провадження № 1-кп/727/327/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого-судді: ОСОБА_1

За участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001602 від 06.05.2025 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Чернівці, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого: 10.11.2023 року Бердичівським міським судом Житомирської області за ч.2 ст.15 ч.2 ст.309 КК України до 3(трьох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуваням з іспитовим строком на 2 роки, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний корисливий злочин при наступних обставинах:

Так, 03.05.2025 близько 20 год 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , діючи умисно в умовах воєнного стану, який був введений із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» строком на 30 діб та продовжений до цього часу, з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, умисно, таємно, протиправно, шляхом вільного доступу з салону автомобіля марки «Audi» А6 державний номерний знак НОМЕР_1 , з якого викрав належний ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 мобільний телефон марки "Iphone 13 ProMax", сірого кольору, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 із сім-картою № НОМЕР_4 , вартістю 20 661 грн. 67 коп., який знаходився на задньому сидінні автомобіля.

У подальшому, ОСОБА_4 з викраденим майном місце злочину залишив та розпорядився ним на власний розсуд, чим своїми протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 20 661 грн. 67 коп.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю і суду пояснив, що дійсно при вказаних в обвинуваченні обставинах вчинив крадіжку. У вчиненому щиро кається. Завдану шкоду відшкодував.

Потерпілий у судове засідання не з`явився. Звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, Будь-яких претензій до обвинуваченого не має.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення те, що даний злочин відноситься до категорії тяжких, а також відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше судимий, вчинив новий злочин у період іспитового строку, його молодий вік.

Суд враховує, що ОСОБА_4 у вчиненому щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодував завдану шкоду.

Наведені обставини суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є рецидив злочину.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинене кримінальне правопорушення, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог статей 50,65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Суд враховує, що статтею 12 КК України надається лише видова характеристика ступеня тяжкості злочину, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за злочин цього виду. Тому суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого урахування всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного злочину, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, особу винного, форму і ступінь вини, мотивацію злочину, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, з врахуванням даних про особу винного, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст. 185 КК України, із застосуванням вимог ч. 1 ст. 69 КК України та призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, за це кримінальне правопорушення.

На думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.

Разом із тим, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, значний розмір викраденого майна потерпілого, те, що ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності та вчинив новий злочин під час іспитового строку, підстав для застосування ст.75 КК України суд не вбачає.

Суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції, з урахуванням чого суд вважає, що ступінь небезпечності ОСОБА_4 для суспільства перевищує положення принципу поваги до особистої свободи, а тому суд не вбачає підстав для застосування ст.ст. 75, 76 КК України.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Таку міру покарання суд вважає необхідною для виправлення ОСОБА_4 .

Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 484 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і за його вчинення призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1, ч.4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Бердичівського міського суду Житомирської області від 10.11.2023 року та остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання на виконання вироку суду.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити обрану - у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На підставі ч.7 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зарахувати строк перебування ОСОБА_4 під цілодобовим домашнім арештом з 29.05.2025 року до набрання вироком законної сили з розрахунку: три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави понесені судові витрати за проведення експертизи у розмірі 1337 грн. 10 коп.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Iphone 13 ProMax», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити у власності ОСОБА_5 .

Речові докази: ДВД диски, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1