Справа №705/698/25
1-кс/705/965/25 УХВАЛА
04 червня 2025 року Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
підозрюваної ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Зареченськ (приміська зона міста Кандалакша) Кандалакського району Мурманської області, рф, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, заміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України,
Т.в.о. слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_4 , в обґрунтування якого зазначив наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в лютому 2025 року ОСОБА_4 та її чоловік ОСОБА_7 при спілкуванні з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розповіли останнім про мешканця міста Умані ОСОБА_11 , який має грошову заборгованість, зокрема, перед ОСОБА_4 , а також іншими особами, і володіє транспортними засобами та у якого виник конфлікт з ОСОБА_4 через грошовий борг. Після цього у ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник спільний умисел на вчинення нападу на ОСОБА_11 із застосуванням небезпечного для життя і здоров`я насильства з метою заволодіння майном, яке є у його власності та в його розпорядженні, та вони вступили у попередню змову між собою, розподіливши ролі у скоєнні даного злочину.
Разом із тим, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , переслідуючи власні мотиви незаконного збагачення за рахунок майна ОСОБА_11 та прагнення самоствердитись, за невстановлених обставин домовились заздалегідь підготуватись та під час нападу на потерпілого позбавити його життя, при цьому про такі наміри не повідомляти ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , щоб останні виконали обумовлені з ними ролі у скоєнні злочину.
В подальшому 23.02.2025 близько 14.00 год. під час спільного вживання алкогольних напоїв у квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розпочали виконання свого спільного злочинного плану, діючи спільно, умисно, з корисливими мотивом та метою, узгоджено один з одним, однак, при цьому умислом ОСОБА_4 та ОСОБА_7 не охоплювалось заподіяння потерпілому смерті, однак, охоплювалось скоєння нападу на нього із застосуванням небезпечного для життя і здоров`я насильства.
Так, ОСОБА_7 зателефонував до ОСОБА_11 та призначив йому зустріч о 15.00 год. 25.02.2025 на стадіоні неподалік будинку АДРЕСА_3 . В подальшому ОСОБА_7 близько 15.00 год. в телефонній розмові з ОСОБА_11 переніс зустріч на 16.00 год.
Близько 16.00 год. ОСОБА_11 на автомобілі «Фольксваген Каравелла» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , власником якого є благодійний фонд « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_4 ) приїхав до стадіону неподалік будинку АДРЕСА_3 . В цей час ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вийшли з помешкання за вищевказаною адресою. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 підійшли до ОСОБА_11 та сіли до нього в автомобіль. ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 сіли до автомобіля «Шевроле Епіка», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_12 , та яким володіє ОСОБА_8 , на якому під`їхали до автомобіля ОСОБА_11 , тоді ОСОБА_4 жестом показала ОСОБА_11 , щоб він їхав за автомобілем, в якому остання знаходилась. Після цього обидва автомобілі поїхали до берегу Осташівського ставу зі сторони вулиці Виговського (Котовського) в м. Умані.
По приїзду до вказаного місця усі перелічені особи вийшли з автомобілів та розпочали розмову. Після розмови, яка тривала приблизно 10 хвилин, ОСОБА_8 напав на ОСОБА_11 , застосовуючи до нього насильство, небезпечне для життя і здоров`я, почавши наносити йому удари кулаками рук та ногами по голові та тілу, від чого останній впав на землю. Після цього до ОСОБА_8 приєднались ОСОБА_10 , який тримав в руках заздалегідь взятий із собою шматок шланга, і ОСОБА_9 , та вони втрьох продовжили наносити ОСОБА_11 по голові та тулубу численні удари кулаками рук, ногами та шматком шланга, який, окрім ОСОБА_10 , також застосовував і ОСОБА_8 .
Під час цього побиття ОСОБА_8 відібрав у ОСОБА_11 сумку з особистими речами, що була при ньому, в якій також знаходились усі правовстановлюючі документи на автомобіль «Мазда 6», а також його мобільний телефон, заволодівши таким чином цим майном, вартість якого на даний час не встановлена.
В подальшому ОСОБА_7 повідомив присутнім, що на крики почали реагувати сторонні особи, які дивляться в їх бік. У зв`язку із цим побиття ОСОБА_11 було тимчасово припинено. ОСОБА_8 сів за кермо свого автомобіля, до нього в салон сіла ОСОБА_4 , решта осіб, у тому числі ОСОБА_11 , що підвівся на ноги, сіли до автомобіля «Фольксваген Каравелла», за кермом якого був ОСОБА_10 , та обидва транспортні засоби направились в бік села Томашівка Уманського району, де поблизу вказівника на дане село у вигляді фігурного глечика зупинились.
У вказаному місці вказані особи вийшли з автомобілів та ОСОБА_8 почав знову наносити ОСОБА_11 удари кулаками рук в голову, при цьому вимагаючи перелічити усе наявне у нього цінне майно та віддати його. Після повідомлення ОСОБА_11 близько 18.00 год. про наявність в його володінні автомобіля «Мазда 6», реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_13 , усі шестеро учасників події знову сіли до двох вищевказаних автомобілів ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 до автомобіля «Шевроле Епіка», решта осіб до автомобіля «Фольксваген Каравелла») та поїхали в напрямку міста Умань. Проїхавши близько 4 км, автомобіль «Шевроле Епіка» зупинився через несправність колеса, тоді автомобіль «Фольксваген Каравелла», яким кермував ОСОБА_10 , повернувся до автомобіля «Фольксваген Каравелла», до якого сіли усі учасники події та направились в м. Умань до вулиці Спінози.
По прибуттю до вказаної вулиці учасники зупинились біля припаркованого автомобіля «Мазда 6», ОСОБА_10 підійшов до цього автомобіля та побачив пошкодження одного із коліс, про що повідомив решті присутніх. Тоді за вказівкою ОСОБА_8 на автомобілі «Фольксваген Каравелла» усі поїхали до квартири АДРЕСА_5 .
По приїзду ОСОБА_8 та ОСОБА_4 пішли до зазначеного помешкання, а ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 на автомобілі «Фольксваген Каравелла» спочатку з`їздили на автозаправну станцію, де поповнили запас палива, після чого поїхали до місця, де залишився автомобіль «Шевроле Епіка», приблизно за 4 км від село Томашівка. Забравши з автомобіля «Шевроле Епіка» раніше відібрану ОСОБА_8 сумку ОСОБА_11 з його майном, у тому числі ключем від автомобіля «Мазда 6» та документами на нього, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 повернулись до м. Умані на вулицю Фортечну неподалік від автомобіля «Мазда 6», який стояв на вулиці Спінози. Далі ОСОБА_10 сходив до автомобіля «Мазда 6» та повернувся, після чого запитав в ОСОБА_11 , чи є в його автомобілі домкрат, на що отримав відповідь про його відсутність.
Далі ОСОБА_10 сів за кермо на автомобіля «Фольксваген Каравелла» та разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 і ОСОБА_7 поїхав на паркувальний майданчик поряд з будинком АДРЕСА_6 . Там ОСОБА_14 зателефонував до невстановленої особи, яка прибула на невстановленому автомобілі, до якого ОСОБА_10 сів та поїхав до будинку АДРЕСА_3 .
По прибуттю ОСОБА_10 пішов до квартири АДРЕСА_7 в цьому будинку та покликав ОСОБА_8 . Вони разом вийшли з квартири та в невстановлений спосіб поїхали на вулицю Спінози до автомобіля «Мазда 6», полагодили пошкоджене колесо цього транспортного засобу та на ньому приїхали до паркувального майданчика біля будинку АДРЕСА_6 . Там ОСОБА_10 пересів за кермо автомобіля «Фольксваген Каравелла», на якому разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 і ОСОБА_11 поїхав до будинку АДРЕСА_3 .
В цей час ОСОБА_8 , будучи наодинці за кермом автомобіля «Мазда 6», завіз його в невстановлене місце, де залишив, таким чином заволодівши вказаним автомобілем та отримавши можливість ним розпоряджатися, після чого пішки повернувся до АДРЕСА_3 , при цьому ключі від автомобіля залишивши при собі.
Коли ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 і ОСОБА_11 зустрілись біля будинку АДРЕСА_8 , то ОСОБА_9 пішов до квартири АДРЕСА_7 в цьому ж будинку, покликав ОСОБА_4 на вулицю та вони разом вийшли у двір, де ОСОБА_11 вимушено пообіцяв ОСОБА_4 повернути їй увесь борг.
Після цього ОСОБА_8 і ОСОБА_9 пішли до квартири АДРЕСА_2 , а ОСОБА_10 одягнув заготовлені ним шкіряні рукавиці та балаклаву, сів за кермо автомобіля «Фольксваген Каравелла», до якого також сіли ОСОБА_11 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , та зазначені особи поїхали у двір будинку АДРЕСА_9 . По приїзду ОСОБА_10 зупинив автомобіль у дворі поблизу котельні та на таксі поїхав з місця події.
ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 пішли до квартири АДРЕСА_10 , де через деякий час ОСОБА_11 від отриманих травм помер.
Згідно з висновком експерта під час вищеописаних подій ОСОБА_11 заподіяно тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми без ушкодження кісток основи, склепіння та лицевого черепа з крововиливами під м`які мозкові оболонки та в речовини головного мозку, що в своєму перебігу ускладнились розвитком травматичного набряку-набубнявіння головного мозку, і ран, саден та синців обличчя, які носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та від яких настала смерть ОСОБА_11 , а також тілесні ушкодження у виді видовженого синця верхньо-зовнішньої поверхні правого плечового суглобу, садна тильної поверхні правої кисті між 1 та 2 пальцями, садна в основі фаланги 1-го пальця правої кисті по тильній поверхні, синця середньої третини лівого передпліччя по задній поверхні, синця в середній третині лівого бокового фланку живота, синця нижньої третини правого бокового фланку живота, синця верхньо-зовнішнього квадранту правої сідниці, синця нижньо-зовнішнього квадранту правої сідниці, синця середньої третини правого стегна по передньо-зовнішній поверхні, синця передньо-зовнішньої поверхні правого колінного суглобу, синця в верхній третині правої гомілки по передньо-зовнішній поверхні, садна в середній третині правої гомілки по передньо-внутрішній поверхні, синця середньої третини лівого стегна по передньо-зовнішній поверхні, синця нижньої третини лівого стегна по передньо-зовнішній поверхні, синця нижньої третини лівого стегна по передньо-внутрішній поверхні, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та крововиливів в м`яких тканинах грудної клітки справа в ділянці 4, 5, 6 ребер по середньопахвинній та задньопахвинній лініях, крововиливу в проекції 5-го ребра зліва по лопатковій лінії, крововиливів в ділянці правого та лівого бокового фланків живота, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Внаслідок таких спільних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заволоділи належними ОСОБА_11 сумкою з особистими речами та мобільним телефоном, вартість яких на даний час не встановлена, а також автомобілем «Мазда 6», реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_13 , а володільцем ОСОБА_11 , чим заподіяли останньому матеріальної шкоди.
Крім того, 24.02.2025 близько 05.00 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_10 , де також знаходилось тіло померлого ОСОБА_11 , вирішили позбутись його, вчинивши над ним наругу. Усвідомлюючи, що вдвох їм фізично не вдасться це зробити, вони вирішили залучити до скоєння злочину ОСОБА_15 , якому близько 05.30 год. зателефонував ОСОБА_7 та попросив приїхати, на що ОСОБА_15 погодився.
Близько 06.00 год. 24.02.2025 ОСОБА_15 прибув до ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за вищевказаною адресою, де останні двоє розповіли ОСОБА_15 дійсні обставини смерті ОСОБА_11 , після чого вони втрьох домовились про спільне вчинення злочину, вступивши таким чином у попередню змову між собою.
Далі ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , свідомо нехтуючи нормами суспільної моралі в частині шанобливого ставлення до померлих, не вживши заходів до поховання тіла ОСОБА_11 згідно встановлених традицій суспільства, всупереч вимогам ст.ст. 6, 26 Закону України «Про поховання та похоронну справу» порушуючи право людини на поховання її тіла і належне ставлення до тіла після смерті, зневажаючи тим самим пам`ять про померлу людину, вдалися до реалізації своєї змови та спільного злочинного умислу.
ОСОБА_15 вийшов у двір будинку, сів за кермо автомобіля «Фольксваген Каравелла» ( НОМЕР_1 ) та підігнав його до входу у під`їзд будинку, після чого піднявся до квартири. Далі ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_15 утрьох винесли тіло ОСОБА_11 з помешкання та поклали його в багажне відділення автомобіля «Фольксваген Каравелла», накривши покривалом. Потім ОСОБА_15 знову сів за кермо вказаного автомобіля та припаркував його у дворі ліворуч від будинку між ним та електроопорою № 5 з написом «3/2», після чого спільники залишили місце події.
10.04.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 297, ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні даних злочинів підтверджується отриманими в ході досудового розслідування доказами, а саме: електронним рапортом інспектора чергового ЧЧ СМ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 25.02.2025; протоколом огляду місця події від 25.02.2025; протоколом огляду місця події від 25.02.2025; протоколом огляду предмету від 26.02.2025; протоколом обшуку від 26.02.2025; протоколом огляду предмету від 27.02.2025; показаннями свідка ОСОБА_16 від 27.02.2025; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 21.03.2025; висновком експерта №05-7-02/83 від 28.03.2025; протоколом огляду місця події від 10.03.2025; протоколом обшуку від 23.01.2025; висновком експерта № СЕ-19/124-25/4016-НЗПРАП від 24.03.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.04.2025 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід тримання під вартою до 09.06.2025, без визначення розміру застави.
Закінчити досудове розслідування у трьох місячний строк, тобто до 10.07.2025, неможливо, оскільки необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, а саме: вирішити питання про залучення потерпілого; отримати ухвали суду про арешт майна, про тимчасовий доступ до речей та документів, що містять охоронювану законом таємницю; провести тимчасові доступи до інформації про абонентські з`єднання мобільних телефонів, якими користувалися підозрювані; провести судову-товарознавчу експертизу по мобільному телефону померлого та долучити висновок експерта; провести судову транспортно-товарознавчу експертизу по автомобілю «Мазда 6» та долучити висновок експерта, отримати та долучити повний розсекречений протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії; виконати вимоги ст. ст. 290 292 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування та вручити його підозрюваному та його захиснику, а також виконати слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність та вимоги параграфу 3 глави 24 КПК України.
Керівником Уманської окружної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців.
Враховуючи спосіб і тяжкість вчинених ОСОБА_4 злочинів, виникла необхідність в продовженні відносно неї строку запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням волі, оскільки ризики, що стали підставою для обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на час звернення до суду із даним клопотанням не зменшилися та не відпали.
В клопотанні слідчий просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування до 10.07.2025 включно.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та вважав необхідним продовження строку тримання під вартою, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 297 КК України, з моменту обрання їй запобіжного заходу заявлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися та відсутні будь-які обставини для застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу. Разом з цим існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку запобіжного заходу, зокрема слід вирішити питання щодо залучення потерпілого, отримати матеріали проведення негласних слідчих (розшукових) дій та висновків судових експертиз, отримати повний розсекречений протокол за результатами проведення НСРД; виконати вимоги ст. 290 КПК України зі стороною захисту, скласти обвинувальний акт. Вважає, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належне виконання ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам. Просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на його необґрунтованість. Зазначила, що прокурором не доведено, що зазначені в клопотанні ризики не зменшилися та взагалі існують. За участі її підзахисної ОСОБА_4 після її затримання будь-які слідчі та процесуальні дії не проводяться. Підозрювана має постійне місце проживання, потребує лікування через її стан здоров`я та наявність ІІ-ї групи інвалідності, готова здати слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, а тому до ОСОБА_4 просить застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою з покладанням певних обов`язків. У разі ж задоволення клопотання та продовження строку тривання під вартою, просить визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів, що є для останньої значною сумою з урахуванням відсутності інших доходів крім пенсії по інвалідності.
Підозрювана ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала позицію свого захисника та зазначила, що не має наміру ухилятися від органів досудового розслідування чи суду, просила врахувати стан її здоров`я та необхідність лікування.
Слідчий суддя, вислухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, вивчивши клопотання та додані матеріали, приходить до наступного.
Згідно положень ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею у межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
У відповідності до статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
11.04.2025 ухвалою слідчого судді до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 09.06.2025, без можливості внесення застави.
Постановою керівника Уманської окружної прокуратури від 04.06.2025 року продовжено строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню до 3-х місяців, тобто до 10.07.2025.
Оскільки строк обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу закінчується 09.06.2025 та існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 .
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість подальшого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Згідно п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Як встановлено під час розгляду клопотання, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних, в тому числі тяжкого та особливо тяжких злочинів, що підтверджується на цьому етапі досудового розслідування долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу.
Слідчим суддею враховується, що не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, наявність яких була встановлена при застосуванні щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зокрема ризик переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду, оскільки можливе притягнення до кримінальної відповідальності та суворість покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , може бути розцінена нею більш небезпечним ніж переховування та втеча. Також не зменшився та продовжує існувати ризики знищення, приховування або спотворення будь яких речей чи документів, які мають важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінальних правопорушень, оскільки досудове розслідування триває, слідчим та прокурором вживаються заходи щодо збирання доказів, в тому числі щодо відшукування знаряддя вчинення злочинів, які вчинялись в умовах неочевидності та з елементами приховування підозрюваними їх наслідків. Крім того, з достатньою вірогідністю продовжують існувати ризик незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних з метою зміни ними показів на її користь. Також, хоча ОСОБА_4 раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності та не має судимості, але обґрунтована підозра у вчиненні, в тому числі і особливо тяжких злочинів та обставини їх вчинення, на думку суду, свідчать про стійке неприйняття підозрюваною загальновизнаних у суспільстві правил поведінки та моральності і характеризує її як особу, що схильна до вчинення інших кримінальних правопорушень.
Також, як відповідний ризик суд враховує також збройну агресію рф та запровадження воєнного стану в Україні, дія якого триває до 07.08.2025.
Отже, при вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 слідчий суддя виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення наявних ризиків.
В судовому засіданні не встановлено даних про зменшення чи відсутність ризиків, а також про наявність достатніх стримуючих факторів для застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Також слідчим суддею враховується, що будь-яких інших обставин, які би свідчили про те, що застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної, матеріали клопотання не містять та доказів наявності таких обставин стороною захисту не надано.
Слідчий суддя не бере до уваги посилання сторони захисту на наявність у підозрюваної постійного місця проживання, інвалідності ІІ групи та необхідності лікування, як на підставу обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки доказів загрози здоров`ю чи життю підозрюваної стороною захисту не надано. При цьому, слідчий суддя враховує, що підозрювана не позбавлена можливості отримувати лікування та необхідну медичну допомогу в установі за місцем тримання під вартою, тому в даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, що має значний резонанс, який полягає у повному та неупередженому проведенні досудового розслідування в розумні строки, а тому тримання підозрюваної під вартою є виправданим за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Крім того, суд враховує те, що постановою Кабінету Міністрів України № 1122 від 21 листопада 2012 року затверджено Порядок надання екстреної медичної допомоги особам, узятим під варту або яким призначено покарання у виді позбавлення волі, за яким визначеним особам безперешкодно надається медична допомога в закладах охорони здоров`я за специфікою захворювання за встановленим порядком, їх доправлення до них та госпіталізація, тому стан здоров`я підозрюваної не може бути визначальним для можливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд також не бере до уваги посилання захисника на недоведеність наявності ризиків та відсутність судимості у підозрюваної, як підстав для відмови у продовженні строку тримання під вартою, оскільки вказані обставини не зменшують суспільну небезпеку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких на вказаному етапі підозрюється ОСОБА_4 .
В судовому засіданні також було досліджено доводи прокурора відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваної ОСОБА_4 під вартою. При цьому, для завершення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена керівником ІНФОРМАЦІЯ_4 при винесенні процесуального рішення про продовження строку досудового розслідування та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.
Таким чином, при вирішенні питання щодо можливості зміни запобіжного заходу ОСОБА_4 на більш м`який, слідчий суддя вважає недоведеною та недостатньо обґрунтованою можливість застосування до підозрюваної менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки стороною захисту не надано переконливих доказів того, що такий запобіжний захід зможе запобігти наявним та доведеним ризикам.
Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , обставини їх вчинення та наявні ризики, а також те, що на цій стадії досудового розслідування з об`єктивних причин неможливо провести всі необхідні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти наявним ризикам та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваної, а тому вважає, що вказані обставини у своїй сукупності виправдовують подальше тримання підозрюваної під вартою
Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжких умисних злочинів, вчинених із застосуванням насильства та які спричинили загибель людини, то відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного засобу.
Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 184, 193-199, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити в межах строку досудового розслідування, а саме до 10.07.2025 включно, без визначення розміру застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити підозрюваному та прокурору, а також направити до ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » - для виконання.

Суддя ОСОБА_1