провадження № 1-в/208/149/25
УХВАЛА

23 червня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Кам`янського області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника колонії ОСОБА_4 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали справи за поданням, які надійшли з ДУ «Кам`янська виправна колонія № 34» відносно засудженої ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 13.04.2024 року, ОСОБА_6 засуджена за ч. 4 ст. 185, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі.

Вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30.01.2024 року, ОСОБА_6 засуджена за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

ДУ «Кам`янська виправна колонія № 34» звернулася до суду з поданням відносно ОСОБА_7 про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства.

В судовому засіданні представник філії підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Прокурор підтримав клопотання.

Засуджена особа надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11,13,13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., встановлено, що дії щодо чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (до 3018,00 грн. у 2024 році) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з вироків за яким засуджено ОСОБА_7 вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, не підпадають під дію Закону України «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., оскільки розмір майнової шкоди за ними перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян у 2024 році, тобто є кримінально караними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання ДУ «Кам`янська виправна колонія № 34», про приведення вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30.01.2024 року, відносно ОСОБА_5 , у відповідність до чинного законодавства, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в Дніпровський апеляційний суд через районний суд протягом семи днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1