Провадження № 21-з/824/45/2025 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Київського апеляційного суду від 10 березня 2025 року за нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 листопада 2024 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої службової особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 09 жовтня 2024 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 листопада 2024 року залишено без змін.

13 травня 2025 року ОСОБА_3 звернулась до Київського апеляційного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного суду від 10 березня 2025 року, в якій вона просить ухвалу Київського апеляційного суду від 10 березня 2025 року скасувати за нововиявленими обставинами, скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 листопада 2024 року та постановити нове судове рішення, яким визнати протиправною бездіяльність уповноваженої службової особи Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та зобов`язати уповноважену службову особу Національного антикорупційного бюро України внести до ЄРДР відомості про вчинення суддею Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 кримінального правопорушення на підставі її заяви-повідомлення від 09 жовтня 2024 року.

Вивчивши зміст поданої заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, приходжу до наступного висновку.

Глава 34 КПК Українивизначає підстави та порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами, строки звернення та вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Зокрема, ч. 1 ст. 459 КПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

При цьому, у своєму Рішенні № 5-р(II)/2024 від 10 квітня 2024 року Конституційний Суд України визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), окремий припис частини першої статті 459 Кримінального процесуального кодексу України, за яким «судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами».

У наведеному Рішенні Суд констатував, що оспорюваний припис статті 459 Кодексу не містить заборони на перегляд за нововиявленими обставинами будь-яких видів судових рішень, що набрали законної сили, зокрема ухвал слідчих суддів.

Водночас, Конституційний Суд зазначив, що додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) стосовно ухвал слідчих суддів у разі надання права на їх перегляд за нововиявленими обставинами можливе лише за наявності істотних та переконливих передумов для такого перегляду й з урахуванням потреби додержання вимог щодо розумних строків досудового розслідування.

Перегляд ухвали слідчого судді за нововиявленими обставинами потрібен, коли така ухвала не відповідає вимозі справедливості та безпідставно обмежує конституційні права та свободи людини, а її подальша чинність суперечитиме меті здійснення кримінального судочинства. Перегляд ухвали слідчого судді за нововиявленими обставинами у таких випадках буде спрямований на усунення судових помилок та забезпечення захисту прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження на стадії досудового розслідування.

Якщо особа намагається реалізувати право на перегляд ухвали слідчого судді за нововиявленими обставинами для перешкоджання своєчасному завершенню досудового розслідування або з іншою метою, що не узгоджується з сутністю перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами як екстраординарного виду перегляду судових рішень, є підстави для висновку, що право на такий перегляд не має бути забезпечене конституційними гарантіями.

Так, в ч. 2 ст. 459 КПК України наведено виключний перелік обставин, які визнаються нововиявленими, а саме :1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 3) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно з ч. 2 ст. 462 КПК України, в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.

При цьому, процедура перегляду судових рішень за нововиявленими та виключними обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини істотно вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

Як вбачається з поданої заяви, ОСОБА_3 просить переглянути за нововиявленими обставинами ухвалу Київського апеляційного суду від 10 березня 2025 року, якою її апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 листопада 2024 року про залишення без задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої службової особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 09 жовтня 2024 року - залишено без змін.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_3 посилається на те, що справу за її апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.11.2024 року судом не вирішено, юридично правову оцінку доказам суд апеляційної інстанції не надав, що є нововиявленими обставинами, які існували на час ухвалення судового рішення, проте не були відомі заявниці на час розгляду справи і стали відомі лише після ухвалення судового рішення.

Звертаю увагу на те, що обставин, визначених у ч. 2 ст. 459 КПК України, які б дозволили переглянути ухвалу Київського апеляційного суду від 10 березня 2025 року за нововиявленими обставинами, у поданій заяві ОСОБА_3 не наведено. Викладені у її заяві вимоги зводяться до переоцінки зроблених Київським апеляційним судом висновків про залишення без змін ухвали слідчого судді від 19.11.2024 року та постановлення ним нової ухвали з визнанням протиправної бездіяльності уповноваженої службової особи Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення суддею Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 кримінального правопорушення, що фактично є вимогою апеляційного перегляду ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.11.2024 року, якою ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні такої скарги, а ухвалою Київського апеляційного суду від 10 березня 2025 року по суті підтверджено такі висновки слідчого судді.

Більше того, вирішуючи в контексті вищевказаного Рішення КСУ питання щодо можливості перегляду ухвали Київського апеляційного суду від 10 березня 2025 року за нововиявленими обставинами, враховую, що заявниця не позбавлена можливості повторно подати скаргу в порядку ст. 303 КПК України, а отже існують можливості захисту її прав встановленими законом правовими засобами, що не потребує перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами як екстраординарного виду перегляду судових рішень, який необхідний в тих випадках, коли ухвала явно не відповідає вимозі справедливості та безпідставно обмежує конституційні права та свободи людини, а її подальша чинність суперечитиме меті здійснення кримінального судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 464 КПК України не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03 лютого 2020 року у справі № 522/14170/17, формулювання положень ч. 2 ст. 464 КПК України про те, що «суддя … вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами», надають судді повноваження як відкрити, так і відмовити у відкритті провадження, і вирішення цього питання залежить від наявності або відсутності підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що відсутні підстави для відкриття провадження за нововиявленими обставинами, а тому у відкритті провадження за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Київського апеляційного суду від 10 березня 2025 року за нововиявленими обставинамислід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 459, 462, 464 КПК України, -

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Київського апеляційного суду від 10 березня 2025 року за нововиявленими обставинами.

Заяву разом з усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Ухвалу може бути оскаржено до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_2