Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/8851/25
Провадження №
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2025 року Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000439 від 08.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олива, Івнківського району, Київської області, громадянина України, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

16 червня 2025 року до Подільського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000439 від 08.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 08.06.2025 о 00 год. 26 хв., т.в.о. заступника начальника № 4 батальйону № 3 полку № 1( з ОПБ) ОСОБА_3 та поліцейський взводу № 2 роти № 3 батальйону № 1 полку № 1 ОСОБА_4 , які відповідно до графіку виходу на службу особового складу Департаменту патрульної поліції у м. Києві, з 07.06.2025 по 08.06.2025, перебували в складі добового наряду, на службовому автомобілі марки «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить Департаменту патрульної поліції та який перебував у користуванні вказаних працівників поліції, що виконували службові обов`язки, передбачені Законом України «Про Національну поліцію». 08.06.2025 близько 00 год. 26 хв. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за адресою: м. Київ, перехрестя з круговим рухом між пр-т Георгія Гонгадзе та пр-т Європейського Союзу побачив вищевказаний службовий транспортний засіб. У цей час та місці у ОСОБА_2 виник протиправний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю. Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась у безпричинному пошкодженні чужого майна, ОСОБА_2 , діючи умисно, з хуліганських мотивів, усвідомлюючи, що він знаходиться в громадському місці, виявляючи зневажливе ставлення до існуючих в суспільстві загальноприйнятих правил поведінки і моральності, проявляючи при цьому елементи вседозволеності та зверхності, підійшов до службового автомобіля марки «Toyota» моделі «Prius», д.н.з. НОМЕР_1 та наніс три удари кулаком по правому боковому дзеркалу заднього виду відповідно до цього спричинив пошкодження у вигляді розбиття правого бокового скла, внаслідок чого Департаменту патрульної поліції завдано майнову шкоду на суму 4158 грн.

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_2 , пошкоджено службовий автомобіль марки «Toyota» моделі «Prius», д.н.з. НОМЕР_1 , на тривалий час припинено роботу екіпажу Департаменту патрульної поліції у м. Києві у складі поліцейського ОСОБА_3 та поліцейського ОСОБА_4 .

Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_2 у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

З огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, суд, керуючись положеннями ч. 2 ст. 381 КПК України, розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Разом з цим, судом встановлено, що на виконання вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додані:

1) письмова заява ОСОБА_2 від 13 червня 2025 року, складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

2) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_2 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Оцінивши сукупність зібраних під час дізнання доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведена подія кримінального правопорушення, місце, час, спосіб та наслідки його вчинення, а також форма вини та мотиви вчинення обвинуваченим кримінального проступку.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про визнання обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчинені кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_2 , відповідно до статті 66 КК України, є щире каяття. Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_2 , відповідно до статті 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Отже, згідно з вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд ураховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, яке згідно з ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком;

- особу винного, зокрема його вік на час вчинення кримінального проступку (24 роки), матеріальний та сімейний стан, а також те, що він не має судимості, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, за місцем постійного проживання характеризується посередньо, офіційно не працює;

- наявність обставини, що пом`якшує покарання (щире каяття), та наявність обставини, що його обтяжує (вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння).

Крім того під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому судом ураховано:

- прохання ОСОБА_2 , викладене ним у заяві від 13 червня 2025 року щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, про призначення йому покарання в вигляді штрафу. Разом з цим, у своїй заяві ОСОБА_2 зазначив про те, що при призначенні покарання він покладається на рішення суду у повному обсязі.

Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_2 суд бере до уваги те, що санкція ч. 1 ст. 296 КК України передбачає альтернативні види покарання, а більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Одночасно суд ураховує, що досягнення мети запобігання вчиненню кримінальних правопорушень самим засудженим відбувається шляхом такого впливу покарання на винного, який позбавляє його можливості вчиняти нові кримінальні правопорушення. Такого результату може бути досягнуто самим фактом його засудження і тим більше - виконанням покарання, коли засуджена особа поставлена в такі умови, які значною мірою перешкоджають або повністю позбавляють її можливості вчинити нове кримінальне правопорушення.

Отже, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд доходить висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді штрафу, оскільки хоч обвинувачений офіційно й не працює, однак суду надано відомості про наявність у нього заощаджень, як у готівковій так і в безготівковій формі.

З огляду на викладене, ураховуючи індивідуальні особливості вчиненого обвинуваченим діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, а також відомості, які характеризують обвинуваченого, зокрема його вік, відсутність у нього офіційного заробітку, наявність у нього заощаджень, як у готівковій так і в безготівковій формі, а також те, що він вчинив кримінальне правопорушення вперше, суд уважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання у виді штрафу.

Таке покарання на думку суду є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження речові докази - відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід до ОСОБА_2 не обирався.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 368-371, 373-374, 381-382, 392-395, 532 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження речові докази - відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України, згідно з якими цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1