Справа № 202/2333/25
Провадження № 1-кс/202/3194/2025
УХВАЛА

Іменем України

30 квітня 2025 року слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Дніпровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000219 від 07 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2025 року до слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000219 від 07 березня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2025 року повернуто прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.

09 квітня 2025 року до слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська повторно надійшло клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000219 від 07 березня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2025 року повернуто прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів № 4273-IX від 26.02.2025 року, який набрав чинності 25.04.2025 року, найменування Індустріального районного суду міста Дніпропетровська змінено на Індустріальний районний суд міста Дніпра.

28 квітня 2025 року після усунення недоліків, зазначених в ухвалі слідчого судді від 10.04.2025 року, до Індустріального районного суду міста Дніпра надійшло клопотання прокурора Дніпровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000219 від 07 березня 2025 року.

В своєму клопотанні прокурор, з метою збереження речового доказу, просить накласти арештна тимчасово вилучене майно автомобіль «Audi Q5» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з обов`язковим позбавленням права відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Прокурор та власник майна в судове засідання не прибули, в матеріалах клопотання наявна заява прокурора про розгляд клопотання без її участі.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про арешт майна підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000219 від 07 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Дніпровської обласної прокуратури.

Відповідно до протоколу огляду дорожньо-транспортної пригоди від 07.03.2025 року в ході проведення огляду виявлено та вилучено автомобіль «Audi Q5» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 18.01.2025 року, автомобіль «Audi Q5» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_1 .

Постановою від 08 березня 2025 року, автомобіль «Audi Q5» реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000219.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На даній стадії досудового розслідування є наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль «Audi Q5» реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучений 07.03.2025 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому вказаний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Завданням арешту майна, згідно ст. 170 КПК України, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Отже, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам в ході досудового розслідування.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора є законним, обґрунтованим і таким, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, подане у строки встановлені ч. 5 ст. 171 КПК України та з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на автомобіль «Audi Q5» реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучений 07.03.2025 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, оскільки даний транспортний засіб має важливе значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні та є доказом, за допомогою якого можливо встановити обставини вчинення кримінального правопорушення, а не застосування цього заходу забезпечення, створить перешкоди встановленню істини у кримінальному провадженні № 0000219.

Враховуючи викладене, слідчий суддя доходить висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 98, 110, 131, 132, 167-168, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дніпровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000219 від 07 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони будь-яким особам права відчуження, розпорядження та користування, на тимчасово вилучений в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 07 березня 2025 року транспортний засіб - автомобіль «Audi Q5» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 18.01.2025 року, належить ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання слідчому судді, про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1