Справа № 165/1840/25 Провадження № 1-кп/165/396/25 НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04 червня 2025 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судових засідань Нововолинського міського суду клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000158 від 12 березня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України,

встановив:

На розгляді в Нововолинському міському суді перебуває кримінальне провадження №0000158 від 12 березня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України.

Прокурор подав до суду клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, оскільки строк дії попередньої ухвали слідчого судді закінчується 12 червня 2025 року.

Вказує, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні двох злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті. Обґрунтованість обвинувачення підтверджується рядом здобутих під час досудового розслідування доказів, у тому числі протоколами огляду місцевості, протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України, висновками судових вибухотехнічних експертиз, протоколами проведення оперативно-розшукових дій та негласних слідчих (розшукових) дій у виді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, аудіо-, відеоконтролю особи протоколами додаткового дослідження відомостей, отриманих в ході проведення ОРД та НСРД, показаннями легендованого свідка ОСОБА_6 , іншими зібраними по кримінальному провадженню доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

14.04.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 15.04.2025 йому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду від 15.04.2025 обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12.06.2025 включно.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлені ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: це можливість переховуватись від суду, здійснювати незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор зазначає, що обвинувачений ніде офіційно не працює, постійного місця проживання не має, як і міцних соціальних зв`язків, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні двох тяжких злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, під час невідбутої частини покарання у виді 1 року 1 місяця 14 днів позбавлення волі, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання в місцях несвободи, має ряд не знятих та не погашених судимостей, з високою перспективою йому загрожує призначення реального покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, усвідомлюючи що, обвинувачений з високою вірогідністю у разі обрання менш суворого запобіжного заходу буде переховуватись від суду задля уникнення кримінальної відповідальності. Зазначає, що у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Окрім цього, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 ЄСПЛ зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор зазначає, що при обранні більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме: не дотримуватись покладених на нього процесуальних обов`язків, відмовлятись від отримання судових повісток, інших процесуальних документів, змінювати адреси проживання, вчиняти інші дії з метою затягування судового розгляду.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурор зазначає, що на даний час ОСОБА_4 відкрито усі матеріали досудового розслідування, включно з відеозаписами оперативних закупок, а тому йому можуть бути відомі дійсні анкетні дані особи закупника ОСОБА_6 , до якого застосовано заходи забезпечення безпеки у вигляді забезпечення конфіденційності відомостей про особу, а, відтак, не виключається можливість здійснення обвинуваченим на нього незаконного впливу з метою перешкоджання допиту в суді даного свідка.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурор зазначає, що обвинувачений ОСОБА_4 має ряд не знятих та не погашених у встановленому порядку судимостей за вчинення у тому числі тяжких умисних злочинів, у даному провадженні обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, під час невідбутої частини покарання у виді 1 року 1 місяця 14 днів позбавлення волі. Окрім того, відносно нього на розгляді в судах перебуває ряд обвинувальних актів за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 162 КК України, розгляд яких триває. Вказане з високою вірогідністю свідчить про можливість вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень в разі обрання будь-якого менш суворого запобіжного заходу, не пов`язаного з утриманням в місцях попереднього ув`язнення.

Прокурор зазначає, що запобігти вказаним ризикам можливо лише шляхом застосування до ОСОБА_4 найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки менш суворі запобіжні заходи є недостатніми та не здатні гарантувати правослухняну поведінку обвинуваченого.

Вищевказане обґрунтовується встановленими слідством обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України, а саме тим, що:

-наявні вагомі докази вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких;

-у разі визнання ОСОБА_4 винним у їх вчиненні йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років;

-підозрюваний молодого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає.

Беручи до уваги викладене, прокурор вважає, що жоден інший більш м`який запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не здатен забезпечити повний контроль над поведінкою підозрюваного та не зможе запобігти зазначеним у клопотанні ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 не заперечили щодо задоволення клопотання прокурора.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд, враховує наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, здійснювати незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, продовжитивчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Зазначені ризики на даний час не зменшились та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Зважаючи на викладене, клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому підлягає до задоволення.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, суд вважає за необхідне визначити йому заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400,00 гривень.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 369, 372 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 (шістдесят) днів, з 04 червня 2025 року до 02 серпня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_4 , заставу в розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою юридичною чи фізичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок №UA0002504, Банк - ДКСУ м. Київ, МФО 820172, одержувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Волинській області, та надати документ, що підтверджує внесення застави.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого в разі внесення застави наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до суду;

-не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну місця свого проживання чи роботи;

-утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для поїздок за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

У разі внесення застави з моменту звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані з застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання обов`язків, покладених на нього судом, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом, для використання коштів судового збору.

Строк дії цієї ухвали встановити до 02 серпня 2025 року включно.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_7