Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4568/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/342/25
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі судове провадження №296/4568/22 за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 04.08.2022,

ВСТАНОВИВ :

зазначеною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 . Накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок загальною площею 69,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203, за адресою: АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер: :01:000:1253, за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 20.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить вище зазначену ухвалу слідчого судді, в частині накладення арешту на майно, а саме на житловий будинок загальною площею 69,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203, за адресою: АДРЕСА_1 , - скасувати, та в цій частині відмовити в задоволенні клопотання слідчого. При цьому, звертає увагу, що ОСОБА_8 , як власник майна не був присутній 04.08.2022 при розгляді питання про арешт його житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яким він володів з 21.02.2007, арешт на нього був накладений не обґрунтовано, враховуючи ст.41 Конституції України необхідно скасувати арешт на дане майно, оскільки через інформацію в Державному реєстрі речових прав про обтяження державний реєстратор не може виконати рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 28.09.2023 по справі №272/427/23. Зазначає, що основною підставою накладення 04.08.2022 арешту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя зазначив подачу 03.08.2022 цивільного позову у кримінальному провадженні КНП "Житомирський обласний онкологічний диспансер" Житомирської обласної ради про стягнення з ОСОБА_10 матеріальної шкоди у розмірі 177 799, 90 гривень. 28.07.2022 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України. На думку суду, житловий будинок належав ОСОБА_10 згідно довідки Державного реєстру речових прав №305133530, оскільки зареєстроване за ним 27.04.2021 приватним нотаріусом Андрушівського районного нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_11 . Однак слідчий суддя помилково встановив, що власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , являвся підозрюваний ОСОБА_10 , оскільки Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 28.09.2023 по справі №272/427/23 скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57884207 від 27.04.2021, прийняте приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу ОСОБА_11 , яким зареєстровано право власності за ОСОБА_10 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за яким внесено записи про право власності № 41716209 від 27.04.2021, як і витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_10 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника власника майна, який просив апеляційну скаргу задовольнити, позицію прокурора, який заперечив апеляційні доводи адвоката, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, згідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Як вважає апеляційний суд, слідча СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 , обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст.132 КПК України, надала достатні і належні докази тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст.94 КПК України, належним чином оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

В свою чергу, відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При цьому, підстави для накладення арешту з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч.2 ст.170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна і можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.

В свою чергу, відповідно до положень п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ж ч.6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

З матеріалів провадження убачається, що ці вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримано.

Так, згідно клопотання про накладення арешту на майно, в провадженні СУ ГУ Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості щодо яких внесено до СРДР за №0000034 від 28.05.2021 за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_12 за ч.3 ст.191, ч.1 ст.366, ч.4 ст.358 КК України, ОСОБА_13 за ч.5 ст.27, ч.2 ст.191, ОСОБА_14 за ч.5 ст.27, ч.2 ст.191 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що у період з 26.06.2020 по 24.09.2021 ОСОБА_10 , діючи умисно, свідомо порушуючи вимоги посадової інструкції та нівелюючи головну мету професійної діяльності лікаря, яка полягає у збереженні та захисті життя й здоров`я людини, заволодів чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб, чим спричинив КНП «Житомирський обласний диспансер» Житомирської обласної ради матеріального збитку на загальну суму 176 635,90 грн.

В межах цього провадження, 28.07.2022 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

При цьому в досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_10 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 69,6 кв. м, реєстраційний номер: 203, за адресою: АДРЕСА_1 (довідка №305133530); на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,12 га, кадастровий номер: :01:000:1253, за адресою: Житомирська обл., Житомирський р-н, Новогуйвинська селищна рада, ділянка №47 (довідка №305133559).

Старша слідча СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернулася до відповідного слідчого судді із клопотанням, в якому просила накласти арешт на: -житловий будинок загальною площею 69,6 кв.м., реєстраційний номер: 203, за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер: :01:000:1253, за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_10 , з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), в рамках кримінального провадження №0000034 від 28.05.2021 року. За результатами розгляду цього клопотання слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

В даному випадку, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про накладення арешту, та що майно, на яке накладено арешт та зазначене в клопотанні, підпадає під ознаки майна, передбаченого п.4 ч.2 ст.170 КПК України, відповідно до тієї фабули, яка зазначена у витягу з ЄРДР у вказаному кримінальному провадженні і ці обставини доведено доданими до клопотання доказами, а відтак існували реальні підстави для накладення арешту на майно.

Доводи апеляційної скарги щодо істотних порушень слідчим та слідчим суддею норм КПК України на момент розгляду даного клопотання не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження, а зазначені в апеляційній скарзі обставини є необґрунтованими.

Посилання апелянта на те, що арешт накладено необґрунтовано, та слідчий суддя помилково встановив, що власником житлового будинку являвся підозрюваний ОСОБА_10 , оскільки рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 28.09.2023 по справі №272/427/23 скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким зареєстровано право власності за ОСОБА_10 , апеляційний суд визнає безпідставним.

Відповідно до матеріалів провадження, до реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000034 органом досудового розслідування долучено копію цивільного позову КНП "Житомирський обласний онкологічний диспансер" Житомирської обласної ради про стягнення, у тому числі з ОСОБА_10 , матеріальної шкоди у розмірі 177 799, 90 гривень.

При цьому слідчим суддею встановлено, що на момент розгляду клопотання, згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстр) заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_10 на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 69,6 кв. м. реєстраційний номер: 203, за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, слідчим суддею, на момент розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно, ретельно перевірено майно, на яке орган досудового розслідування просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, та зроблено правильний висновок про наявність правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування та накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні слідчого, власником якого є ОСОБА_10 , з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), в рамках кримінального провадження № 0000034 від 28.05.2021 року.

З огляду на зазначене, як вважає апеляційний суд, висновки слідчого судді про арешт майна, викладені в оскаржуваному рішенні, цілком доведені матеріалами кримінального провадження та долученими до клопотання про накладення арешту документами на підтвердження того, що обмеження прав власника співвідносяться із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для їх арешту.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав, відповідає вимогам КПК України.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя, на момент розгляду клопотання слідчого, накладаючи арешт на майно діяв у спосіб та в межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими, підстав для обґрунтованого сумніву в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, судом апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги не встановлено

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 04.08.2022, в частині накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок загальною площею 69,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203, за адресою: АДРЕСА_1 , - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :