Справа 522/5432/22
Провадження 1-кп/522/1171/25
У Х В А Л А

16.06.2025 м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження за ЄРДР №0000059 від 21.04.2022 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Хрустальний (колишнє м. Красний Луч) Луганської області, неодруженого проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 60 днів без визначення розміру застави, посилаючись на те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування зазначеного запобіжного заходу не змінились та продовжують існувати.

Захисник заперечувала проти клопотання прокурора, вважала заявлені прокурором ризики не обґрунтованими та непідтвердженими належними доказами.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали, суд встановив наступне.

Ухвалою суду від 22.04.2025 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20.06.2025, визначено заставу, в якості альтернативного запобіжного заходу у 235 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 711580 грн.

На даний час розгляд кримінального провадження ще не завершено, з незалежних від суду причин.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, у тому числі особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України та у разі визнання винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна або без такої.

Також суд враховує, що ОСОБА_4 хоча раніше і не судимий, проте офіційно не працевлаштований, неодружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання.

При прийнятті рішення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої тривале безперервне тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції.

Так, у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, застосування попереднього ув`язнення може бути виправданим.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про доведеність прокурором існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання винуватим.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Указом Президента України від 15.04.2025 № 235/2025 строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 09.05.2025 продовжено строком на 90 діб. Законом України № 4356-IX від 16.04.2025 зазначений Указ затверджено.

За даних обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку дії єдиного можливого обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах визначених ст. 197 КПК України, тобто до шістдесяти днів.

Одночасно, керуючись ч. 3 ст. 183, ч. 4 ст. 182 КПК України, суд вважає можливим залишити ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у виді застави, визначеної у межах п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, що буде здатна забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 110,176,177, 178, 183, 199, 331, 371, 372, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково, продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 60 днів, тобто строк дії ухвали до 14.08.2025.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 , в якості альтернативного запобіжного заходу, заставу у 235 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 711580 (сімсот одинадцять тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою до суду, яким розглядається кримінальне провадження, протягом дії запобіжного заходу у виді застави.

Покласти на обвинуваченого строком на два місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) не відлучатися з м. Одеса без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться до суду без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Суддя ОСОБА_1