печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність Печерської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 18.06.2025,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 , діючи в інтересах ОСОБА_6 , звернувся з даною скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність Печерської окружної прокуратури міста Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання від народного депутата України ОСОБА_6 заяви від 18 червня 2025 року про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , котре відповідає ознакам діяння за ст. 343 КК України, поданої в строки визначені ст. 214 КПК України.

В самій заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 вказував, що у ході здійснення повноважень народного депутата України йому стало відомо про факти та обставини, які свідчать про можливе вчинення кримінальних правопорушень з боку ОСОБА_7 , зокрема, останній може бути причетний до втручання та/або впливу на діяльність працівників правоохоронних органів.

Адже, у кримінальному провадженні №0000307 від 27.03.2018 складено протокол № 19/7362т-від 21 жовтня 2020 року за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії в якому міститься листування у месенджері за участю ОСОБА_7 , зміст якого може свідчити про обговорення способів впливу на правоохоронні органи.

Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження №00000323 міститься листування з електронної скриньки ОСОБА_7 з іншими особами, в якому обговорюється отримання контролю над усіма контрактами АТ «ОПЗ», шляхом введення на посаду заступника директора АТ «ОПЗ» ОСОБА_8 .

Крім того, Голосіївським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000600 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

В межах вказаного провадження, 24 березня 2021 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва у справі №752/6278/21 накладено арешт на мобільні телефони та ноутбуки, вилучені під час обшуку. Інформація, що міститься на вилучених пристроях, може підтверджувати дії ОСОБА_7 щодо втручання та/або впливу на діяльність працівників правоохоронних органів.

У зв`язку з чим, на переконання скаржника, дії ОСОБА_7 підпадають під кваліфікацію ст. 343 КК України, а саме втручання в діяльність працівника правоохоронного органу, судового експерта, працівника державної виконавчої служби, приватного виконавця.

В ході судового розгляду скарги представник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_3 зауважив, що реєстрація кримінального провадження можлива лише у разі наявності конкретних фактичних даних, які вказують на ознаки вчинення злочину.

У цьому випадку такі дані відсутні. Зокрема, твердження заявника ґрунтуються, серед іншого, на протоколі НСРД від 21.10.2020, достовірність і автентичність якого неодноразово спростована як національними судами, так і експертами міжнародного рівня.

На підтвердження наведеного надано низку експертних висновків, які однозначно засвідчують фальсифікацію цього протоколу, і зводяться у своїй сукупності до того, що технічно неможливо було здійснити доступ до хмарного середовища iCloud у спосіб, описаний у документі; резервна копія WhatsApp, на яку посилається протокол, фізично не могла існувати у вказаний період; виявлено невідповідність між версіями програмного забезпечення, зазначеними в протоколі, та фактично доступними у ті дати; встановлено, що вміст флеш-носіїв був сформований задовго до дати проведення нібито НСРД; наявні численні сліди ручного втручання та змін.

Зауважено, що по факту можливої фальсифікації цього протоколу нині здійснюється розслідування детективами НАБУ в межах кримінального провадження №0000372, відкритого за заявою захисту ОСОБА_7 , а управління внутрішнього контролю НАБУ та Рада громадського контролю НАБУ вже висловилися щодо неможливості підтвердження автентичності цього документу.

В ухвалі слідчого судді ВАКС від 28.07.2022 (№ 991/2260/22) вказується на розбіжності між даними з мобільного телефону та тим, що наведено у протоколі.

У справі №991/1956/24 суд зазначив, що сам зміст протоколу не свідчить про участь особи у вчиненні злочину.

Також в окремій ухвалі слідчого судді ВАКС від 01.09.2022 (№991/2897/22) констатовано, що доводи про фальсифікацію протоколу заслуговують на увагу та мають бути предметом перевірки. Апеляційна палата ВАКС у справі №991/5499/22 18.05.2023 вказала, що експертні висновки, надані стороною захисту, ставлять під сумнів можливість фактичного проведення НСРД у спосіб, зазначений у протоколі.

Крім того, з огляду на те, що протокол НСРД не був визнаний належним доказом навіть у межах стандарту «обґрунтованої підозри», не може бути й мови про те, що цей же документ може слугувати достатньою підставою для внесення відомостей до ЄРДР. Судовий контроль, якому цей доказ неодноразово піддавався, свідчить про те, що він не витримує жодного рівня перевірки.

Адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_7 , підтримав доводи ОСОБА_3 та додатково зауважив, що, згідно зміненого повідомлення про підозру від 03 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні №?0000380, ОСОБА_7 серед іншого здійснив заходи з метою приховування кримінально-протиправної діяльності усіх співучасників в цілях уникнення кримінальної відповідальності шляхом розслідування правоохоронними органами України кримінальних проваджень, висновки по яким завідомо суперечать висновкам НАБУ. Однак, при цьому орган досудового розслідування у кримінальному провадженні розслідує єдиний епізод за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 364 КК України, котрий стосується обставин вчинення за попередньою змовою групою осіб, до складу якої входить ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у період з березня по грудень 2015 року зловживання службовими особами АТ «ОПЗ» своїм службовим становищем всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди для компанії Newscope Estates Limited, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам юридичної особи ПАТ «Одеський припортовий завод» у вигляді недоотриманого доходу (упущеної вигоди) на суму 94 155 787, 08 грн.

Представники ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 та Печерської окружної прокуратури міста Києва в судове засідання не прибули, однак слідчий суддя беручи до уваги положення ст. 22, 26 КПК України в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та норми його ч. 3 ст. 306, яка регламентує, що неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду провадження, з урахуванням строків розгляду скарг даного типу, вважає за можливе, перейти до розгляду скарги по суті у їх відсутність.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченого цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають лише ті заяви чи повідомлення, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Заява або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення повинна містити об`єктивні дані, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину /час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину.

Після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчий, прокурор, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР (постанова Верховного Суду від 30 вересня 2021 року в справі №556/450/18).

Водночас, положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні, серед іншого, може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно, у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя, враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду у постановах від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 та від 24 квітня 2019 року у справі № 818/15/18, з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

З урахуванням висновків Верховного Суду у постанові від 20 квітня 2023 року у справі № 373/18/23, законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України, а тому системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Нормами кримінального процесуального законодавства передбачено, які саме діяння є правопорушеннями (злочинами), в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше.

Разом з цим, дійсною є і необхідність попередньої оцінки слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки певного кримінального правопорушення, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про кримінальне правопорушення, і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до ЄРДР за відповідною правовою кваліфікацією. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зокрема, згідно із висновками, наведеними у постанові Верховного Суду від 16 травня 2019 року у справі № 761/20985/18 якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Таким чином, Суд, виходячи з вказаного, констатує, що закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Тому, забезпечуючи попередню оцінку вказаного характеру, у т.ч. з урахуванням матеріалів наданих під час розгляду учасниками процесу, слідчий суддя вбачає слушним вказати таке.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Склад кримінального правопорушення - це сукупність встановлених у кримінальному законі юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як злочинне.

Обов`язковими (універсальними) елементами складу будь-якого кримінального правопорушення є: 1) об`єкт кримінального правопорушення; 2) об`єктивна сторона кримінального правопорушення; 3) суб`єктивна сторона кримінального правопорушення; 4) суб`єкт кримінального правопорушення.

Об`єкт кримінального правопорушення - це те, на що завжди посягає кримінальне правопорушення і чому воно завжди заподіює певної шкоди. Це ті суспільні відносини, що охороняються кримінальним законом.

Об`єктивна сторона - зовнішня сторона діяння, яка виражається у вчиненні передбаченого законом діяння (дії чи бездіяльності), що заподіює чи створює загрозу заподіяння шкоди об`єкту кримінального правопорушення.

Суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у віці, з якого відповідно до КК може наставати кримінальна відповідальність (ч. 1 ст. 18 КК, постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 січня 2023 року в справі №761/37225/20).

Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Окрім цього, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань мають бути внесені відомості щодо обставин, наведених заявником, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, як уже відмічалося з вказівкою на відповідні правові позиції Верховного Суду С, підставами вважати заяву чи повідомлення саме зверненням про злочин є наявність у таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.

Такими даними є фактичне існування інформації, що підтверджує реальність конкретної події діяння (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В цій ситуації під час оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР слідчим суддею здійснено попередню оцінку (аналізу) змісту заяви про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення інформації про кримінальне правопорушення та установлено, що наведені у зверненні обставини не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення, апріорі, прямо спростовуються матеріалами наданими адвокатом ОСОБА_3 .

Так, автор заяви вбачає ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 343 КК України, у діях ОСОБА_7 , які можуть свідчити про його причетність до втручання у діяльність працівників правоохоронних органів.

На підтвердження цього наводяться такі обставини:

- у межах кримінального провадження №0000307 задокументовано протоколом №19/7362т-від 21.10.2020 результати НСРД, які містять листування ОСОБА_7 у месенджері, зміст якого може вказувати на обговорення способів впливу на правоохоронні органи;

- в матеріалах кримінального провадження №00000323 міститься електронне листування з поштової скриньки ОСОБА_7 , у якому з іншими особами обговорювалося отримання контролю над контрактами АТ «ОПЗ» через призначення ОСОБА_8 на посаду заступника директора підприємства;

- у межах кримінального провадження №0000600, яке розслідується Голосіївським УП ГУНП у м. Києві, ухвалою суду від 24.03.2021 у справі №752/6278/21 накладено арешт на мобільні телефони та ноутбуки, вилучені під час обшуку. На думку заявника, інформація, що міститься на цих пристроях, може підтверджувати вплив ОСОБА_7 на працівників правоохоронних органів.

На підтвердження своїх доводів скаржник посилається на результати досудового розслідування в межах інших кримінальних проваджень, зокрема - на матеріали, отримані у кримінальному провадженні №?0000380, розслідування якого здійснюється НАБУ, а судовий контроль під час досудового розслідування у ньому належить до виключної предметної підсудності ВАКС.

У зв`язку з цим, слідчий суддя, розглядаючи заяву про вчинення кримінального правопорушення (у межах скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР), зобов`язаний діяти в межах наданих повноважень та відповідно до усталеної судової практики, зокрема здійснити попередню правову оцінку заяви виключно з огляду на те, чи містить вона достатньо відомостей, що вказують на ознаки вчинення кримінального правопорушення. Разом з тим, якщо така заява містить посилання на докази або інші процесуальні документи, здобуті в рамках провадження №?0000380, оцінка їх правового значення має здійснюватися з урахуванням правових висновків, сформульованих ВАКС та його Апеляційною палатою у межах відповідного провадження. Адже саме ці суди є належним та компетентним органом судового контролю щодо законності, допустимості та доказової сили матеріалів, зібраних у межах зазначеного кримінального провадження.

У підсумку, щодо відображених у заяві про злочин тверджень слід вказати про здійснення заходів з метою приховування кримінально-протиправної діяльності, як ознаки кримінального правопорушення за ст. 343 КК України

Скаржник, описуючи сутність злочинного діяння за ст. 343 КК України, надав у якості доказів, серед іншого, копію зміненого повідомлення про підозру від 03 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №?0000380, де вказується, що останній, серед іншого, здійснив заходи з метою приховування кримінально-протиправної діяльності усіх співучасників в цілях уникнення кримінальної відповідальності шляхом розслідування правоохоронними органами України кримінальних проваджень, висновки по яким завідомо суперечать висновкам НАБУ.

Водночас, як слушно зауважується адвокатом ОСОБА_4 орган досудового розслідування у цитованому кримінальному провадженні розслідує єдиний епізод за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 364 КК України, який стосується обставин вчинення за попередньою змовою групою осіб у період з березня по грудень 2015 року зловживання службовими особами АТ «ОПЗ» своїм службовим становищем всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди для компанії Newscope Estates Limited, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам юридичної особи ПАТ «Одеський припортовий завод» у вигляді недоотриманого доходу (упущеної вигоди) на суму 94 155 787, 08 грн.

Тим самим, фактично скаржник вказує, що ОСОБА_7 вчинив дії, котрі підпадають під ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 396 КК України (заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину).

При цьому, приховування кримінального правопорушення - це активна діяльність особи по приховуванню особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, засобів і знарядь вчинення кримінального правопорушення, його слідів або предметів, здобутих кримінально протиправним шляхом.

Проте, серед переліку кримінальних правопорушень, за ознаками яких здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №?0000380, а саме: ч. 2 ст. 364 КК України, немає статті, яка передбачає покарання за приховування злочину, тобто досудове розслідування за таким фактом у цьому провадженні не здійснювалося.

Неприйнятність таких тверджень, без внесення відомостей в ЄРДР за ст. 396 КК слідує і з сформованих підходів АП ВАКС. Так, в ухвалі від 21 травня 2025 року у справі №991/2036/25 зауважується, що у клопотанні про накладення арешту зазначається, що його метою є отримання доказів щодо переховування підозрюваного, який перебуває у розшуку, а також обізнаності з такими обставинами, що і було враховано слідчим суддею при постановлені оскаржуваної ухвали. Вказані дії, про які зазначає орган досудового розслідування, підпадають під ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 396 КК України (заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину), яке карається пробаційним наглядом на строк до трьох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк. Не підлягають кримінальній відповідальності за заздалегідь не обіцяне приховування злочину члени сім`ї чи близькі родичі особи, яка вчинила злочин, коло яких визначається законом. При цьому, приховування кримінального правопорушення - це активна діяльність особи по приховуванню особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, засобів і знарядь вчинення кримінального правопорушення, його слідів або предметів, здобутих кримінально протиправним шляхом. Проте, серед переліку кримінальних правопорушень, за ознаками яких здійснюється досудове розслідування у цьому провадженні, а саме: ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 368, ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 369, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 255, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, немає статті, яка передбачає покарання за переховування підозрюваного, тобто досудове розслідування за таким фактом детективами НАБУ у провадженні №0000154 не здійснюється.

Слідчий суддя в цьому випадку, враховуючи положення ч. 3 ст. 214 КПК, розділяє позицію, як адвокатат ОСОБА_4 так і висновок АП ВАКС у справі №991/2036/25, оскільки здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Більш того, як вказують адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , детективи НАБУ у жодному документі, з часу здійснення розслідування у кримінальному провадженні №?0000380, не аргументували вчинення цитованих дій ОСОБА_7 і не доводили наведене. Жодне із наявних у сторони захисту судових рішень суддів ВАКС та АП ВАКС також не містить у собі оцінки цього фактору, як такого, що ніколи не доводився та не аналізувався.

Ці дані, на переконання слідчого судді, супутньо, як і положення ч. 3 ст. 214 КПК, вказують на те, що твердження скаржника про здійснення заходів з метою приховування кримінально-протиправної діяльності співучасників в цілях уникнення кримінальної відповідальності, у спосіб використання інших кримінальних проваджень, не слідує з фактичних матеріалів зібраних у межах кримінального провадження №?0000380, оскільки детективи НАБУ не розслідують його як епізод за ст. 396 КК.

Що стосується доводів скаржника з приводу кримінального провадження №0000323, слід зауважити, що слідчими ГУ СБУ в м. Києві та Київській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000323 за ч. 2 ст. 189 (вимагання), ч. 2 ст. 359 (незаконні придбання, збут або використання спеціальних технічних засобів отримання інформації) та ч. 2 ст. 361 (несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж) КК України.

За результатами проведення досудового розслідування, до суду направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_12 щодо обвинувачення його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 359, ч. 2 ст. 361 КК України.

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 19.06.2019 у справі №361/4018/19 визнано ОСОБА_12 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 359, ч. 2 ст. 361 КК України.

Згідно із мотивувальною частиною вироку, ОСОБА_12 та група невстановлених слідством осіб, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ОСОБА_20 та іншими особами, діяльність яких за переконанням ОСОБА_12 невстановлених слідством осіб, була пов`язана з діяльністю народного депутата Україна ОСОБА_7 , не створювались та не надсилались електронні листи, які б містили інформацію, що могла спонукати ОСОБА_7 виконати вимогу щодо передачі майна, та для досягнення власної злочинної мети вирішили внести зміни (редагування) існуючих листів між вищевказаними особами, шляхом корегування їх змісту та внесення до них відомостей компрометуючого характеру, в результаті чого було створено підроблене листування мі вказаними вище особами.

Так, приблизно наприкінці 2018 на початку 2019 років ОСОБА_12 , перебуваючи з невстановленому слідством місці, вступив в попередню злочинну змову з групою невстановлених слідством осіб, які розробили злочинний план, направлений на вчинення вимоги передачі чужого майна з погрозою обмеження прав, свобод або законних інтересів ОСОБА_7 (вимагання), відносно ОСОБА_7 , який полягав у тому, щоб отримати від останнього, погрожуюча розповсюдженням інформації, отриманої внаслідок несанкціонованого доступу (зламу) електронних поштових скриньок та подальшого спотворення інформації (листування), грошові кошти в сумі 500000 доларів США.

З наведеного вбачається, що на підтвердження причетності ОСОБА_7 до вчинення злочину за ст. 343 КК скаржник фактично посилається на протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000323, де останнього визнано потерпілим саме через погрози розголошення відомостей, які були спотворені, з метою вимагання грошових коштів.

Тим самим, у ході розгляду скарги встановлено, що вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 19.06.2019, який набрав законної сили, встановлено факт підроблення інформації щодо листування.

Доказів на підтвердження того, що у листуванні, яке зображене на фотокопії, що є додатком до протоколу огляду мобільного телефону ОСОБА_7 , дійсно здобуто з електронної скриньки ОСОБА_7 та до нього не вносились зміни слідчому судді не надано.

Як зазначено в ухвалі АП ВАКС від 15.08.2023 у справі 991/6766/23 єдиним доказом ймовірної причетності ОСОБА_7 до вчинення злочину, органом досудового розслідування надано протокол огляду речей від 11.05.2019 - огляду мобільного телефону, який добровільно надано ОСОБА_7 як потерпілим в іншому кримінальному провадженні №0000323. Матеріали клопотання не містять даних, що вказана інформація отримана органом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000282 чи в ході тимчасово доступу відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК. Використання такої інформації, на думку колегії суддів, органом досудового розслідування у розгляді кримінальних проваджень, де ОСОБА_7 не є потерпілим, а навпаки підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за відсутності його згоди на її використання в іншому провадженні, є незаконним, оскільки вона отримана слідчим всупереч правилам глави 15 розділу ІІ КПК.

Щодо протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової дії) зняття інформації з електронних інформаційних систем від 21.10.2020 №19/7362т, то встановлено, що у ході цієї слідчої (розшукової) дії здійснено доступ до хмарного сховища «iCloud» за ідентифікатором ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке використовується громадянином ОСОБА_21 та з нього було вивантажено інформацію, серед якої були резервні копії месенджеру «WhatsApp», обліковий запис якого під`єднаний до абонентського номеру мобільного телефон) « НОМЕР_1 », що використовується ОСОБА_21 .

В одній із вказаних резервних копій виявлено груповий чат з назвою «ЮГА», який за даними резервної копії створений 27.04.2015. Починаючи з 24.11.2015 у вищевказаному груповому чаті наявне спілкування між абонентами, серед яких є контакт з ім`я « ОСОБА_22 » (ідентифікований як ОСОБА_7 ).

Відповідно до змісту розмов, ОСОБА_7 надавав вказівку контакту « ОСОБА_23 » ( ОСОБА_8 ) щодо дій, спрямованих на владнання ситуації, пов`язаної із господарськими відносинами між АТ «ОПЗ» та компанією Newscope Estates Limited, а також обговорював з іншими учасниками чату питання проведення паралельного досудового розслідування в іншому правоохоронному органі з подальшим закриттям цього провадження, питання проведення експертиз та інші юридичні питання.

Однак, у ході розгляду скарги слідчому судді надано ряд експертних досліджень, виконаних національними експертними установами та іноземними фахівцями, предметом досліджень яких було питання можливості отримання доступу до листування в месенджері телефону через iCloud в той спосіб, як зазначено в протоколі за результатами проведення НСРД від 21.10.2020.

За результатами дослідження слідчим суддею встановлено наявність дев`яти судових експертиз державних експертних установ, чотири приватних експертних установ та п`ять досліджень судових експертів предметом дослідження яких був телефон із номером НОМЕР_1 та "iCloud" за ідентифікатором ІНФОРМАЦІЯ_1 за змістом яких встановлена відсутність слідів отримання доступу до сховища iCloud з ідентифікатором ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно окремої ухвали слідчого судді ВАКС від 01.09.2022 у справі №991/2897/22 встановлено, що доводи щодо фальсифікації доказів заслуговують на увагу, та вирішено: «довести до відома тимчасово виконуючого повноваження Директора НАБУ обставини, викладені у даній ухвалі від 01.09.2022, постановленій за результатом розгляду клопотання адвоката про встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні № 0000307 від 27.03.2018, для належного реагування».

18.05.2023 у справі № 991/5499/22 Апеляційна палата ВАКС вказала: «14.15.1. Безумовно надані три висновки за результатами експертних досліджень містять важливу інформацію, яка може поставити під сумнів факт проведення НС(Р)Д у цьому кримінальному провадженні в частині можливості доступу до листування в месенджері телефону через iCloud, яке мало місце раніше, на підставі ухвали слідчого судді».

Тому, слідчий суддя в цьому провадженні погоджується з висновками Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, наведеними в ухвалі від 18 травня 2023 року щодо надання оцінки судом апеляційної інстанції про те, що надані стороною захисту висновки за результатами експертних досліджень містять інформацію, яка може поставити під сумнів факт проведення НСРД стосовно можливості отримання доступу до листування в месенджері телефону через iCloud.

Окрім того, в ухвалі слідчого судді ВАКС у справі №?991/1956/24 від 20.08.2024 слідчий суддя дійшов висновків, що навіть сам зміст протоколу НСРД від 21.10.2020 №19/7362 не має жодного доказового значення. Слідчий суддя погодився з висновками Апеляційної палати ВАКС, яка раніше дійшла висновку, що подані стороною захисту експертні висновки ставлять під сумнів сам факт проведення НСРД, зокрема щодо можливості доступу до листування через iCloud. У результаті суд констатував, що інформація, викладена в цьому протоколі, не може бути використана для підтвердження участі ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, що фактично позбавляє заяву про злочин будь-якої фактичної основи.

В ухвалі слідчого судді ВАКС від 28.07.2022 слідчий суддя ВАКС у справі №991/2260/22: «Заперечуючи щодо доводів сторони захисту, прокурор зазначив, що проведення негласної слідчої (розшукової) дії відбувалося раніше дати проведення технічно експертизи, а тому підстави вважати листування, зазначене у протоколі, таким, до якого вносилися зміни, відсутні. Такі доводи прокурора, на думку суду, є непереконливими з огляду на те, що предметом експертного дослідження згідно висновку № 19617/21-35 від 01.07.2021 був саме мобільний пристрій, в ході дослідження якого, за результатом аналізу відомостей, що містяться у технічному звіті мобільного телефону iPhone не виявлено слідів проникнення та внесення змін до вмісту наданого мобільного телефону iPhone. До того ж, зі змісту вказаного висновку вбачається, що експертом було встановлено, що у резервних копіях, що виявлені у ході НСРД 31.05.2022, не виявлено інших слідів проникнення до архіву iCloud ІНФОРМАЦІЯ_1 за виключенням того факту, що переписки які містяться у месенджері WhatsApp, вилученому з сервісу iCloud та з мобільного телефону iPhone - не збігаються, хоч і виходять з одного джерела, а копія архіву iCloud ІНФОРМАЦІЯ_1 не містить слідів втручання або зміни вмісту архіву, за виключенням того факту, що переписки, які містяться в месенджері WhatsApp, вилученому з сервісу iCloud та з мобільного телефону iPhone - не збігаються, хоч і виходять з одного джерела. Враховуючи викладене слідчий суддя знаходить обґрунтованими доводи сторони захисту. Проаналізувавши надані матеріали кримінальних проваджень, експертні висновки, приймаючи до уваги наявність певних розбіжностей, суд не бере до уваги посилання прокурора на протокол за результатами негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 21.10.2020».

За цих умов, на переконання слідчого судді, втрачається, як ціль, так і мета вчинку - «впливу у будь-якій формі» та, як наслідок, про певне «втручання» в діяльність.

Щодо посилань в заяві на кримінальне провадження №0000600 слід зазначити наступне.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24.03.2021 у справі №752/6278/21 у кримінальному провадженні №0000600 накладено арешт на мобільний телефон G з білою кришкою, мобільний телефон iPhone 12 Pro, ноутбук Apple s/n CO2MA385G084 та ноутбук, які вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_24 .

В подальшому, ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05.07.2023 у справі №752/6278/21 скасовано судове рішення щодо накладення арешту та зобов`язано слідчого повернути вищезазначене майно представнику ОСОБА_24 .

Саму підозру ОСОБА_24 , ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 06.03.2023 скасовано, у порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК.

З наведених підстав постановою від 15.12.2023 слідчим СВ Голосіївського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_25 кримінальне провадження №0000600 від 05.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України закрито, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Під час проведення досудового розслідування вилучені в ході обшуку технічні засоби та їх вміст був оглянутий слідчим.

Згідно листа-відповіді начальника СВ №5 Голосіївського УП у м. Києві ОСОБА_26 від 07 липня 2023 року №1602/125/47-2023 на звернення адвоката ОСОБА_27 , під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000600 від 05.03.2021 було оглянуто вилучені в ході обшуку технічні засоби. Під час проведення оглядів несанкціонованого втручання до вилучених технічних засобів не здійснювалось, дублікати (образи) технічних засобів не виготовлялись.

З листа-відповіді т.в.о. начальника Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві від 18 жовтня 2023 року ОСОБА_28 №16451/125/47/2025 на звернення адвоката ОСОБА_27 слідує, що зберігання речових доказів, відбувається відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012. А тому, вилучене під час обшуку, який відбувся 05.03.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 майно, зберігалось безпосередньо у приміщенні СВ Голосіївського ГУНП у м. Києві. З огляду на наведене, посадові особи інших структурних підрозділів МВС або Національної поліції України та/або інші особи не мали та не могли мати доступ до майна, яке було вилучено 05.03.2021 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

З наведеного вбачається, що технічні засоби не вилучались з приміщення правоохоронного СВ Голосіївського ГУНП у м. Києві і інші правоохоронні органи їх не досліджували.

На запит адвоката ОСОБА_29 перший заступник Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_30 у листі-відповіді від 26.06.2025 №43-5470ВИХ-25 щодо стану досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000600 від 05.03.2021 вказав, що у ході аналізу вмісту технічних засобів, а саме виявленого у них листування, збережених файлів тощо, не виявлено ознак втручання та/або впливу на діяльність працівників правоохоронних органів, експертних установ чи окремих незалежних експертів.

В поданій скарзі скаржник фактично зазначає, що у переписці мобільних пристроїв, котрі вилучались та досліджувались у кримінальному провадженні №0000600, містились інформація про діяльність, яка підпадає під ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 396 КК України (заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину). При цьому, слідчий суддя уже констатував, що приховування кримінального правопорушення - це активна діяльність особи по приховуванню особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, засобів і знарядь вчинення кримінального правопорушення, його слідів або предметів, здобутих кримінально протиправним шляхом.

Проте, серед переліку кримінальних правопорушень, за ознаками яких здійснюється досудове розслідування у цьому провадженні, а саме: ч. 3 ст. 307 КК України, немає статті, яка передбачає покарання за приховування злочину, тобто досудове розслідування за таким фактом у цьому провадженні не здійснювалося.

За умови наявності ознак інших кримінально-протиправних діянь, у розрізі ст. 2, 11 КК, орган досудового розслідування, на виконання вимог ст. 214 КПК, мав вести би відомості до ЄРДР, проте згаданого зроблено не було.

Таким чином, доводи заявника про наявність у діях особи ознак втручання у діяльність правоохоронних органів за цим епізодом також не підтвердились. В межах провадження №0000600 досудове розслідування за правовою кваліфікацією - ст. 396 КК не здійснювалося. Згідно зі ст. 214 КПК України, за наявності достатніх відомостей про ознаки складу злочину, уповноважена особа була б зобов`язана внести такі дані до ЄРДР. Будь-яке припущення про наявність складу злочину без відповідної доказової бази не може замінити фактів, здобутих у процесуально допустимий спосіб, і суперечить принципу презумпції невинуватості. У праві презумпція - це припущення, яке може бути спростовано лише сукупністю переконливих, чітких і взаємоузгоджених доказів, як це прямо визначено у практиці ЄСПЛ, зокрема у справі «Кобець проти України», п. 43. У даному випадку таких доказів заявником не наведено.

В статті 343 КК України об`єктивна сторона виражена у діянні, що полягає у будь-якій формі впливу на працівника правоохоронного органу.

Під втручанням у діяльність слід розуміти конкретні дії, спрямовані на перешкоджання виконанню цими працівниками службових обов`язків або на те, щоб добитися прийняття незаконного рішення.

Втручання може проявлятися в умовлянні, шантажуванні потерпілого, погрозі відмовити у наданні законних благ, а також у будь-якій іншій формі впливу (абз. 1 п. 11 ППВСУ «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» від 26 червня 1992 року №8 із змінами, внесеними ППВСУ від 3 грудня 1997 року №12).

Вплив може здійснюватися усно, письмово (у тому числі й анонімно), за допомогою засобів масової інформації (публікацій у газетах, виступах по радіо, телебаченню тощо), як особисто, так і за допомогою інших осіб. Умовляння - це прохання, переконання, поради, обіцянка надати будь-які послуги, схиляння потерпілого до вчинення чи невчинення будь-яких дій, що перешкоджають виконанню ним службових обов`язків, прийняттю законного рішення. Шантажування - це погроза розголосити відомості, що ганьблять потерпілого чи близьких йому осіб, або відомості, які потерпілий хотів би зберегти в таємниці, тощо. Інші форми впливу - відмова у наданні певних благ, позбавлення пільг, переваг, втручання в особисте життя, погроза насильством тощо.

Суб`єктивна сторона - прямий умисел, поєднаний з метою перешкодити виконанню працівником правоохоронного органу своїх службових обов`язків або добитися прийняття незаконних рішень.

Однак, в цьому випадку, враховуючи встановлені слідчим суддею обставини, не можливо говорити про доведення складових, як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони цитованого кримінального правопорушення.

Тому, враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у заяві про кримінальне правопорушення не зазначив конкретні обставини об`єктивної сторони можливого кримінального правопорушення за ст. 343 КК України.

Оцінка доказів або інші процесуальних документів, здобутих в рамках кримінального провадження, підслідного НАБУ, з урахуванням висновків ВАКС та АП ВАКС, не дає слідчому судді достатніх підстав вважати, що доводи скаржника піддавались досудовому контролю з боку компетентного суду, а тому не підтверджують доводів, наведених у скарзі.

Слід зауважити, що у випадку наявності правових підстав вважати ймовірність вчинення кримінально караного діяння в ході іншого кримінального провадження, яке розслідується (як наприклад №?0000380) або розслідування якого звершилось (як наприклад №0000600) попередня оцінка дій особи на предмет ймовірного вчинення злочину здійснюється компетентним судом, слідчим суддею, який здійснює судовий контроль над вказаним кримінальним провадженням.

Що стосується інших доказів, на які йде посилання у скарзі, у слідчого судді відсутні дані, які б достовірно свідчили про наявність події злочину відповідно до ст. 11 КК України, що вказує на відсутність підстав вважати, що вчинено бездіяльність, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість доводів скарги.

За таких умов, з урахуванням наведеного, слідчий суддя розглянувши скаргу, у межах наявних та поданих до суду доказів, на час її розгляду, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає її необґрунтованою та, як наслідок, не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність Печерської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 18.06.2025 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1