Провадження № 1-кп/522/138125/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в режимі відео конференції обвинувальний акт у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000464 від 19.10.2022 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше судимого,

- 21.11.2011р., Малиновським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.186, ч.1 ст.185, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 18.11.2013р. умовно достроково з невідбутим строком покарання 6 місяців 24 дня;

- 07.02.2019р., Малиновським районним судом м.Одеси за ст.15 ч.2, 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 15.10.2021р. у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- 21.10.2022р., Суворовським районним судом м.Одеси за ч.4 ст.185, ч.3 ст.15 ч.4 ст.185, ст.70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

суд-

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

ОСОБА_8 , будучи раніше засудженим за майнові злочини належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин при наступних обставинах.

13 жовтня 2022 року в період часу з 15:00 годин по 15:30 годин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 перебував на розі вулиць Велика Арнаутська та Преображенська в місті Одесі. Проходячи повз будинок № 84/2 по вул. Велика Арнаутська в м. Одесі, ОСОБА_8 помітив приміщення батискафу з цигарками, біля якого був припаркований велосипед марки «Тітан» чорно-зеленого кольору з фіксуванням заднього колеса проти-угоним замком, який належить ОСОБА_13 . В той час у ОСОБА_8 виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення даного велосипеду.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю в той час власника ОСОБА_13 та сторонніх осіб, 13.10.2022 року, приблизно з 15:00 годин по 15:30 годин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він ніким не помічен, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, підійшов до припаркованого велосипеда марки «Тітан» чорно-зеленого кольору з фіксуванням заднього колеса проти-угоним замком, який належить ОСОБА_13 , та шляхом вільного доступу таємно викрав його.

Таємно викравши в умовах воєнного стану, який впроваджено на території України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ; та продовжено строк дії воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022, який затверджено Законом № 2500-ІХ від 15.08.2022, майно ОСОБА_13 вартістю 8 000 гривень, ОСОБА_8 покинув місце скоєння ним кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому матеріальний збиток у вказаному розмірі.

Оцінка суду щодо кваліфікації досудовим слідством вищенаведених дій обвинуваченого.

Досудовим слідством дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України за кваліфікуючою ознакою таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Суд вважає, що дії ОСОБА_8 кваліфіковано вірно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку (ч. 3 ст. 349 КПК України).

Так, обставини вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК, з огляду на наступне.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_8 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, та підтвердив вищевикладені обставини вчинення злочину, а саме обставини таємного викрадення велосипеда потерпілого ОСОБА_13 , вартість якого не оспорює. У скоєному щиро покаявся.

Крім того, обвинувачений заявив про те, що він з доказами, добутими органами досудового слідства в підтвердження його провини згоден, їх не оспорює і просить суд в судовому засіданні їх не досліджувати.

Потерпілий ОСОБА_13 , який був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Вимог майнового характеру до обвинуваченого ОСОБА_8 він не має, у зв`язку з відшкодуванням йому завданої матеріальної шкоди.

Оскільки ОСОБА_8 визнав свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження усіх доказів та розглянув справу відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_8 правильно розуміє зміст обставин, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, сумнівів у добровільності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Мотиви суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_8 у вчинені ним кримінального правопорушення та, діючи згідно ст. 337 КПК лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до вищевказаного обвинувального акту, кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України за кваліфікуючою ознакою - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до положень ст. ст. 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_8 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

У відповідності до вимог Закону України про кримінальну відповідальність, покарання має на меті не тільки кару, а повинне забезпечити перевиховання обвинуваченого, задля недопущення повторення протиправної поведінки з його сторони. Покарання повинно бути справедливим.

Відповідно практики Верховного Суду (постанова ВС від 09.10.2018 у справі №756/4830/17-к), згідно якої визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до правової позиції щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину: категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання мас перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

При призначенні покарання ОСОБА_8 , суд, відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання, данні про особу обвинуваченого, який визнає свою вину в повному обсязі та щиро кається, не одружений, має постійне місце мешкання, відшкодував потерпілому завдану матеріальну шкоду, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив тобто не піддався заходам перевиховання, та знову вчинив злочин проти власності, що свідчить про його свідоме нехтування правилами встановленими в суспільстві, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_8 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства на певний строк, оскільки саме таке покарання у виді позбавлення волі, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

В той же час, вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 21.10.2022 року ОСОБА_8 засуджено за ч.4 ст.185, ч.3 ст.15 ч.4 ст.185, ст.70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі.

У зв`язку з тим, що після постановлення вироку було встановлено, що ОСОБА_8 винен у скоєнні зазначеного вище злочину, яке він скоїв до винесення вироку, то остаточне покарання має бути призначене в силу ч. 4 ст. 70 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відомості щодо наявності у матеріалах кримінального провадження №0000464 судових витрат у суду відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили, суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368-371, 373, 374, 376, 615 КПК України, суд -

Керуючись ст. ст. 72, 100, 367-368, 370-371, 373-376, 395, 532, 615 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1(один) місяць.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за даним вироком більш суворим покаранням, призначеним за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 21.10.2022 року, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_8 обраховувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України в строк відбування покарання за цим вироком повністю зарахувати покарання відбуте частково за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 21.10.2022 року до постановлення даного вироку.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_8 не обиралась.

Речові докази, після набрання вироку законної сили, а саме:

- аркуш паперу «Накладна №475-02 від 23.05.2018р.» в якому описується оцінка велосипеда марки «Тітан», на суму 8000 грн., зберігати в матеріалах кримінального провадження.

- велосипед марки «Тітан», вважати повернутим за належністю його власнику, потерпілому ОСОБА_13 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси в Одеський апеляційний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: