УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , внесеного по кримінальному провадженню за № 0000593 від 14 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4, ч. 5 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , внесеного по кримінальному провадженню за № 0000593 від 14 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4, ч. 5 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000593 від 14 травня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, ч. 5 ст. 190 КК України

У ході досудового розслідування встановлено що невстановлені слідством особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, 25.10.2021 на підставі фіктивного договору дарування приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_5 від 22.09.2012 набули у власність об`єкт нерухомості - квартиру, загальною площею 58,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно здійснювалось іншим нотаріусом КМНО ОСОБА_6 .

З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, слідчий просить суд надати тимчасовий доступ до речей і документів, з можливістю вилучення їх оригіналів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, проте, через канцелярію суду подав заяву про розгляд за його відсутності, подане клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у клопотанні та просив його задовольнити.

Представники осіб, у володінні яких знаходяться документи, тимчасовий доступ до яких просить надати слідчий, в судове засідання не з`явилися, про розгляд клопотання повідомлялися належним чином.

Разом з тим, згідно положень ч. 4 ст. 163 КПК України, неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання. Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до положень ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

У відповідності з вимогами ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст.ст. 91, 92 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Обґрунтованість ухвали означає відповідність висновків слідчого судді у рішенні фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що визначені ст. 91 КПК України.

Таким чином, для винесення обґрунтованого рішення по справі, обставини справи мають бути підтверджені допустимими, належними, достовірними та достатніми доказами.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Разом з тим, у розумінні статті 94 КПК України слідчий суддя для прийняття вмотивованого та обґрунтованого рішення повинен оцінити сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

За п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

За п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Так, у поданому до суду клопотанні слідчим не зазначено та необґрунтовано можливості використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, без їх вилучення, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , а також не доведена неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Окрім того, у клопотанні не зазначено, які саме обставини будуть доводитись у кримінальному провадженні, що позбавляє можливості слідчого суддю дійти обґрунтованого висновку, що документи, до яких слідчий просить надати тимчасовий доступ, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відтак, слідчий суддя прийшов до висновку, що в силу положень ч. 5 ст. 163 КПК України, вищенаведені обставини є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 91-93, 131, 132, 159-164, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , внесеного по кримінальному провадженню за № 0000593 від 14 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4, ч. 5 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: