Справа № 163/1312/25
Провадження № 1-кс/163/286/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року Слідчий суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області клопотання слідчої СВ відділення поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000252,

в с т а н о в и в :

Клопотання обґрунтоване тим, що в ЄРДР внесено відомості за №0000252 по факту виявлення 12.06.2025 року о 15 годині 25 хвилин провідним інженером з охорониі захисту лісу філії «Поліський лісовий офіс ДП «Ліси України» незаконної порубки 7-ми дерев породи сосна.

В ході проведення досудового розслідування, а саме в ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що до незаконної порубки деревини породи сосна у кількості 7-ми дерев причетний ОСОБА_5 , який у своїх показаннях вказав, що 12.06.2025 у лісі між с. Сукачі та с. Заболоття здійснював порубку деревини породи сосна, де дерева зрізував за допомогою належної йому бензопили марки STIHL 180, після чого грузив деревину на підводу за допомогою ручної лебідки.

13.06.2025 за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі добровільної згоди останнього було проведено огляд місця події, в ході проведення якого ОСОБА_5 було видано, та в подальшому вилучено зазначене у клопотанні слідчої майно.

На думку слідчої, вилучене майно має силу речового доказу, оскільки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди; надасть змогу об`єктивно встановити важливі обставини провадження, а неприйняття рішення про арешт майна безумовно тягне його повернення з можливістю втрати доказового значення.

Прокурор, слідча, третя особа в судове засідання не з`явились, хоча повідомлялись про час та місце його проведення. Разом з цим, слідча одночасно до клопотання додала заяву, у якій просила розгляд клопотання проводити без її участі.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Кримінальне провадження по вказаному у клопотанні факту зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 13.06.2025 року за № 0000252 з правовою кваліфікацією ч.1 ст.246 КК України, що підтверджено відповідним витягом.

Можлива причетність до незаконної порубки ОСОБА_5 попередньо вбачається з його письмових пояснень.

Майно, на яке слідча просить накласти арешт, дійсно вилучене 13.06.2025 за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі добровільної згоди останнього, що підтверджується письмовим дозволом та протоколом огляду місця події

Постановою слідчої від 13 червня 2025 року зазначене в клопотанні майно визнано речовими доказами в цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, дослідженні письмові матеріали свідчать, що підозра вчинення кримінального правопорушення в рамках вказаного кримінального провадження не є явно необґрунтованою та не є неприйнятною з будь-яких інших підстав. Отже, вона має бути визнана обґрунтованою та прийнятною.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, під час розгляду клопотання встановлено, що вилучене майно, яке слідча просить арештувати, має статус речового доказу і тимчасово вилученого майна.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході огляду місця події, що мав місце 13.06.2025 за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі добровільної згоди останнього, майно, а саме: бензопилу марки STIHL моделі MS 180/ MS 180C D71336 із корпусом оранжевого кольору та ланцюгом для бензопили, який знаходиться окремо від шини; ручну лебідку марки GEKO моделі G01080, заборонивши власнику (володільцю) володіти, користуватись та розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1