У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі : головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

провівши в приміщенні суду в м.Києві судове засідання по розгляду клопотання слідчого у кримінальному провадженні - заступника начальника слідчого відділення відділу поліції № 1 Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження відомості про злочин якого внесені до ЄРДР за №0001540 від 28.05.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.4 КК України,-

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_5

Встановив:

29.05.2025 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання заступника начальника слідчого відділення відділу поліції № 1 Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження, відомості про злочин якого внесені до ЄРДР за №0001540 від 28.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.4 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування даного клопотання зазначено наступне.

У провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0001540 від 28.05.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В ході проведення досудового розслідування 28.05.2025 повідомлено про підозру:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Києва, українцю, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану на території України», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжений та діє по теперішній час.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 28.05.2025 приблизно о 00:00 год., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. В. Гетьмана, 42, помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_8 , який в цей час сидів на лавці та вживав спиртні напої, підійшовши до останнього почав дружню розмову, в ході якої вони разом продовжили вживати алкогольні напої.

З метою, продовження спільного вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_5 , разом із потерпілим ОСОБА_8 , прибули на АЗС «КЛО», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. В.Гетьмана, 27-Д, де придбали алкогольні напої за рахунок останнього та ОСОБА_5 , помітив, що у ОСОБА_8 в рюкзаку знаходяться грошові кошти, який останній утримував при собі. В цей час, у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливі мотиви, з метою власного майнового збагачення, ОСОБА_5 , діючи відкрито та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, підійшов до потерпілого ОСОБА_8 , який в цей час вже сидів на тому ж місці, де вони разом вживали алкогольні напої, діючи умисно, вихопив рюкзак вартістю 2 000 грн., в якому знаходились, чорна куртка вартістю 1 200 грн., чорна майка вартістю 50 гривень, гаманець - зажим для грошей темно-коричневого кольору вартістю 150 грн, в знаходились грошові кошти в сумі 40 грн, газовий балончик «Шип 1-М» вартістю 240 грн, гроші в сумі 4 000 гривень купюрами по 500 гривень, 2 650 доларів США, що у перерахунку, відповідно до курсу НБ України станом на 28.05.2025 становить 110 425 гривень 50 копійок, а також ID-паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_8 , ключі від квартири, які майнової шкоди для потерпілого не становлять.

Після чого, ОСОБА_5 , передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді спричинення майнових збитків та бажаючи настання таких наслідків, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, утримуючи при собі відкрито викрадене чуже майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 118 605 гривень 50 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану.

28.05.2025 о 06:50 год. ОСОБА_5 фактично затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

28.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Санкція ч. 4 ст. 186 КК України, яка інкримінується підозрюваному, передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України обґрунтовується доказами, які зібрані у кримінальному провадженні, а саме:

-заява про вчинення злочину від ОСОБА_8 ;

-рапорт о/у СКП Солом`янського УП ГУНП у м. Києві;

-протоколами огляду місця події в ході яких вилучено речові докази;

-показами потерпілого ОСОБА_8 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

-протоколами огляду відеозаписів;

-показами свідків

-протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України;

-іншими матеріалами досудового розслідування в сукупності.

Метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1. Переховуватися від органів досудового слідства та/або суду.

Усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення вказаного кримінального покарання, що пов`язане з позбавленням волі, ОСОБА_5 , може значний термін переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки він не має стійких соціальних зв`язків в м. Києві, не має постійного джерела доходу та наявного рухомого чи нерухомого майна.

2. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення даного злочину, підозрюваний ОСОБА_5 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на даний час не має постійного доходу, не працює, суспільно-корисною працею не займається, а тому з метою наживи може продовжити свою протиправну діяльність та вчиняти нові умисні корисливі кримінальні правопорушення.

Крім іншого, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених вище, сторона обвинувачення також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини, наявність у підозрюваного постійного місця роботи та майновий стан.

3. Незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому ж кримінальному провадженні;

На той факт, що підозрюваний може впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, вказує те, що ОСОБА_5 вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення проти власності, а потерпілий впізнав останнього, як особу, яка вчинила вищевказане кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_5 може погрожувати потерпілому та свідкам з метою зміни їх свідчень в частині фактичних обставин. Крім того, підозрюваний, отримавши копії клопотання про обрання міри запобіжного заходу разом з додатками, достовірно володітиме повними анкетними даними потерпілого та свідків, а також інформацією про місця проживання останніх.

Таким чином, у кримінальному провадженні існують ризики забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які вимагають обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Враховуючи, що інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення відносяться до категорії тяжких злочинів, беручи до уваги положення ч. 2 ст. 183 КПК України, є необхідним та достатнім обрання запобіжного заходу - у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.

Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать запобігання зазначеним ризикам і не забезпечить дієвість кримінального провадження.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить запобігання вказаним вище ризикам, що підтверджують такі обставини: тяжкість вчиненого підозрюваним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими; тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні цього злочину - позбавлення волі на строк від семи до десяти років; за віком та станом здоров`я підозрюваний; має можливість без будь-яких обмежень пересуватися, як на території України, так і за кордоном; характер вчинення злочину; наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України.

Орган досудового слідства вважає наявність цих ризиків обґрунтованими, через те, що матеріали кримінального провадження містять достатні дані, які вказують на те, що саме підозрюваний ОСОБА_5 своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

Прокурор ОСОБА_6 судовому засіданні клопотання підтримала із наведених в самому клопотанні підстав та наполягала на його задоволенні.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 виступав проти задоволення клопотання прокурора. Зазначивши, що підозрюваний має стійку психічну хворобу, просив суд обрати стосовно підозрюваного нічний домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думки учасників судового процесу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.1997 Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно з ч. 1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є, серед інших, видом заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, яка визначає загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 6 ст. 177 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КК України, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої статті 176 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_5 .

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Так, суд приходить до висновку, що є обґрунтованим наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може:

1.Переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Цей ризик підтверджується фактом відсутності у підозрюваного постійного місця проживання. Також у підозрюваного відсутні міцні соціальні та родинні зв`язки, що сприяє переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду.

2.Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Цей ризик підтверджується обізнаністю підозрюваного ОСОБА_9 щодо ступеню тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення. Відтак уникнення покарання від слідства та суду є самим найсприятливішим ходом подій.

3.Вчинити інше кримінальне правопорушення. Цей ризик підтверджується, наступним чином, оскільки підозрюваний не має офіційного доходу/працевлаштування, єдиним способом заробітку для нього було зайняття протиправною діяльністю у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, оскільки дана протиправна діяльність була єдиним способом його систематичного заробітку.

Суд вважає, що забезпечення більш високого стандарту охорони прав людини вимагає більшої суворості в оцінці порушень фундаментальних цінностей демократичного суспільства.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України вказані обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців.

Слідчий суддя враховує наведене, а також приймає до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, бере до уваги наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може вчинити нове кримінальне правопорушення; переховуватися від органу досудового розслідування; впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, з метою гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись положеннями ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, враховуючи відомості про особу підозрюваного, характер вчиненого кримінального правопорушення, наявні обґрунтовані та переконливі підстави для визначення йому застави у розмірі, у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131,132, 176, 177, 182, 183, 194, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

Ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 26 липня 2025 року 06.50, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в межах 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 гривень, які можуть бути внесені як самою підозрюваною, так і іншою фізичною (юридичною) особою на депозитний рахунок: отримувач ТУДСАУ в місті Києві, , МФО 820172, банк Державна казначейська служба України м.Київ, рахунок отримувача UA1012089 та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені частинами п`ятою статті 194 КПК України строком на 60 днів з дня внесення застави, а саме:

1) не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

2)прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

3)повідомляти вказаних осіб суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон,інші документи,що дають право на виїзд з України чи в`їзд в Україну;

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1