Справа № 471/948/24
Провадження №1-кп/471/14/25
Номер рядка звіту 93
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року Братський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Братське Вознесенського району Миколаївської області кримінальне провадження, відомості про яке внесеного до ЄРДР за № 0000150 від 14.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.07.2024 року до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до обвинувального акту, 01.03.2022 ОСОБА_4 призвано на військову службу за призивом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 та того ж дня направлено для проходження військової служби за контрактом до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2022 №45 молодшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду сержанта резерва 20 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення, та визначено таким, що справи та посаду прийняв, і приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 01.03.2022, тобто з моменту відправлення ОСОБА_4 у військову частину НОМЕР_1 із територіального центру комплектування та соціальної підтримки, він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Таким чином, на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 перебував у статусі військовослужбовця за контрактом.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який був неодноразово продовжений та діяв станом на липень 2024 року.

Органом досудового розслідування встановлено, що 10.07.2024 у вечірній час, більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не вдалось, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 перебували у салоні автомобіля «FIAT», днз НОМЕР_2 (належного останньому), який стояв біля території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Перебуваючи у салоні вищезазначеного автомобіля, ОСОБА_4 помітив старт-годинника «SMART WATCH, Model: XO-M50», належний ОСОБА_5 , що лежав у бардачку автомобіля, та у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення старт-годинника належного ОСОБА_5 ..

Так, 10.07.2024 близько 23 год. 40 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоду, скориставшись тим, що ОСОБА_6 за ним не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді викрадення чужого майна, умисно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, перебуваючи з дозволу власника у салоні автомобіля «FIAT», днз НОМЕР_2 , біля території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , таємно викрав старт-годинник «SMART WATCH, Model: XO-M50» срібного кольору, вартістю 490 грн. 00 коп., бувшого у використанні та належного потерпілій ОСОБА_5 ..

Після чого ОСОБА_4 в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 490,00 грн..

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження № 0000150 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений не заперечував проти закриття вищевказаного кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 ч. 1ст. 284 КПК України.

Потерпіла не заперечувала проти клопотання прокурора.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 р. (далі Закон України №3886-ІХ від 18.07.2024 р.), яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП.

Так, статтею 51 КУпАП в редакції Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 р. передбачена адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 1 ст. 51 КУпАП) та дію (ч. 2 ст. 51 КУпАП), передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян - грошова сума в розмірі 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України для відповідного року. Підпунктом 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року,- для будь-якого платника податку.

Станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становив 3028 гривень, 50 відсотків його розміру становили 1514 гривень.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розміру штрафу як покарання) неоподатковуваний мінімум становив у 2024 році - 1514 грн.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майном настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 3028 грн..

ОСОБА_4 інкримінується викрадення чужого майна на суму 490 грн., що становить менше 3028 грн..

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Також відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Внесені Законом України № 3886-IX від 18.07.2024 зміни до ст. 51 КУпАП призвели до декриміналізації діяння щодо викрадення майна, вартість якого станом на час його викрадення шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у зв`язку з чим дія вказаного Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння кримінальним правопорушенням меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 278/1566/21 (постанова від 07.10.2024) дійшла висновку, що питання, які виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886 IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно із ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Зі змісту ч. 8 ст. 284 КПК України слідує, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави для закриття вищевказаного кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. За таких обставин клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 284, 479-2 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження № 0000150 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речовий доказ старт-годинник «SMART WATCH, Model:ХО-М50» срібного кольору та електронний пристрій для куріння «ELFBAR BC 4000» зеленого кольору, які перебувають на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 - залишити останній.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня оголошення її оголошення

Суддя ОСОБА_1