Справа № 489/4911/25
Провадження № 1-кс/489/1713/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

30 червня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , його представника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000714, за яким відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.286 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2025, про арешт майна,

встановив:

До слідчого судді надійшло клопотання прокурора про арешт майна, виявленого 17.06.2025 в ході проведення огляду місця ДТП у м. Миколаєві в районі будинку №10 по провулку Наскрізному, а саме: припаркований автомобіль «Ford Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на момент ДТП фактично перебував у володінні та власності ОСОБА_4 , оскільки даний автомобіль необхідний для подальшого проведення необхідних слідчих (процесуальний) дій, проведення судово-автотехнічної та судово-трасологічної експертиз, має значення речового доказу, що має істотне та доказове значення для встановлення всіх необхідних фактів та обставин у даному провадженні, а також займає тривалий час.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити клопотання, зазначивши, що експертизи призначені, однак ще не проведені. До того ж, після отримання висновків експерта, з урахуванням поведінки особи, якій буде оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, може виникнути необхідність у призначенні додаткових експертиз.

Власник майна та його представник заперечували проти арешту в частині позбавлення права користування, оскільки огляд експертом уже проведено, зроблено фото, заміри гальмівного шляху. ОСОБА_4 та його дружина отримали тілесні ушкодження внаслідок ДТП, тому автомобіль потрібен їм для пересування до лікарні та вирішення побутових питань.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

В ході розгляду клопотання на підставі досліджених доказів встановлена наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000714 за ч.1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.06.2025 приблизно о 08:30 год у м. Миколаєві в районі будинку №10 по пров. Наскрізному відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю екскаватора навантажувача «JCB 4CX», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та автомобіля «Ford Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП тілесні ушкодження у вигляді перелому основи V плеснової кістки лівої стопи, саден отримала пасажирка автомобіля ОСОБА_7 , з якими доставлена до медичного закладу.

Згідно з протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.06.2025, з місця пригоди вилучено, окрім іншого, автомобіль «Ford Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Зовнішні пошкодження автомобіля наведені у протоколі.

18.06.2025 вищевказане вилучене майно, а саме: автомобіль «Ford Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000714 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про що винесено відповідну постанову.

Вилучене в ході проведення огляду місця ДТП майно дійсно має значення речового доказу по вказаному кримінальному провадженню, зокрема наявні достатні підстави вважати, що автомобіль «Ford Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідає критеріям ст.98 КПК України, оскільки може бути використаний як доказ обставин дорожньо-транспортної пригоди та його збереження є необхідним для проведення експертизи технічного стану та транспортно-трасологічної експертизи, для яких необхідно забезпечити збереження автомобіля в стані на момент ДТП та для проведення слідчих експериментів.

У судовому засіданні досліджено матеріали кримінального провадження та встановлено, що автотехнічна та транспортно-трасологічна експертизи призначені 18.06.2025 і того ж дня відповідні постанови отримані експертною установою. Станом на дату розгляду клопотання експертизи не проведені.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника/володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження. Таким чином, заперечення власника майна суд відхиляє, оскільки подальша експлуатація автомобіля призведе до втрати слідів, залишених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та неможливості провести необхідні експертизи.

Натомість слідчий суддя на вказаній стадії розслідування не вправі надавати оцінку вказаним доказам з точки зору їх належності і допустимості для встановлення обставин кримінального провадження, яка має бути надана судом під час розгляду кримінального провадження, а лише зобов`язаний з`ясувати, що вилучене майно відповідає критеріям щодо речових доказів та потребує збереження для розслідування кримінального провадження накладенням на нього арешту, тобто шляхом вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини вказують на необхідність задоволення клопотання.

Керуючись статтями 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Ford Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером транспортного засобу НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із забороною відчуження, розпорядження та користування ним до скасування арешту майна у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Копію ухвали видати ОСОБА_4 як власнику майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1