Ухвала

іменем України

17 липня 2025 року

м. Київ

справа № 278/2094/17

провадження № 51-3759 км 20

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 08 квітня 2025 року,

встановила:

Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 03 липня 2020 року ОСОБА_5 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК), та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним цього злочину.

Також цим вироком залишено без розгляду цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 .

Вироком Вінницького апеляційного суду від 18 січня 2021 року скасовано вирок місцевого суду та ухвалено новий, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років.

Також цим вироком частково задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 , стягнуто з ОСОБА_5 на її користь майнову шкоду в сумі 6 181,56 грн та моральну шкоду в сумі 300 000 грн.

Постановою Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду вирок Вінницького апеляційного суду від 18 січня 2021 року стосовно ОСОБА_5 залишено без зміни, а касаційні скарги засудженого та його захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 08 квітня 2025 року залишено без задоволення заяву захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Вінницького апеляційного суду від 18 січня 2021 року.

Верховний Суд ухвалою від 02 червня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , залишив без руху та надав строк для усунення недоліків.

У касаційній скарзі, яка надійшла на усунення недоліків, захисник ОСОБА_4 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Вінницького апеляційного суду від 08 квітня 2025 року та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

На обґрунтування своїх вимог захисник зазначає про те, що:

- з урахуванням мотивів заяви про перегляд вироку суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами (щодо показань свідка ОСОБА_8 , зміст яких детально наведений у касаційній скарзі, і які, як указує захисник, не досліджувалися судами попередніх інстанцій, підтверджують невинуватість ОСОБА_5 та прямо вказують на причетність до вбивства потерпілого інших осіб), ухвала Вінницького апеляційного суду від 08 квітня 2025 року про залишення без задоволення його заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами є незаконною, оскільки захисник вважає, що показання цього свідка, з огляду на положення ч. 2 ст. 459 КПК, є нововиявленими обставинами, які на час судового розгляду та при ухваленні судом апеляційної інстанції обвинувального вироку не були відомі суду, і які самі по собі та разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність обвинувального вироку;

- заява про перегляд вироку за нововиявленими обставинами подана у зв`язку з тим, що після набрання вироку апеляційного суду законної сили засудженому ОСОБА_5 телефонувала колишня дружина - ОСОБА_8 та розповіла, що на ранок після вбивства ОСОБА_9 до неї додому приходив свідок ОСОБА_10 та повідомив їй, що він має відношення до вбивства, просив, щоб ОСОБА_5 взяв вину на себе;

- висновки апеляційного суду про те, що показання свідка ОСОБА_8 є надуманими та не можуть вважатися нововиявленими обставинами в розумінні ст. 459 КПК є безпідставними та такими, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення;

- позиція суду апеляційної інстанції, істотно порушує вимоги кримінального процесуального закону про обґрунтованість судового рішення та право засудженого ОСОБА_5 на справедливий суд.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

У пункті 4 частини 2 статті 462 КПК визначено, що в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.

Таким чином, системне тлумачення положень кримінального процесуального законодавства вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінального провадження в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлено обставини, які мають такі ознаки: вони існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду; вони мають істотне значення, оскільки самі собою або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни касаційним судом судового рішення є істотне порушення кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Перевіривши касаційну скаргу та надані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Як убачається із наданої копії ухвали апеляційного суду, цей суд залишив без задоволення заяву захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Вінницького апеляційного суду від 18 січня 2021 року на тих підставах, що у поданій заяві не наведено обставин, які в розумінні ч. 2 ст. 459 КПК є нововиявленими.

Перевіряючи доводи захисника ОСОБА_11 та надаючи їм оцінку, судом апеляційної інстанції під час судового розгляду 01 квітня 2025 року в режимі відеоконференції та з дотриманням правил ст. 352 КПК було допитано свідка ОСОБА_8 , яка повідомила, що безпосереднім свідком вбивства ОСОБА_9 не була, коли сталося вбивство вказати не може, оскільки пройшов значний проміжок часу. ОСОБА_10 бачила тільки декілька раз, останній більше спілкувався з ОСОБА_5 . Стосовно причетності ОСОБА_5 до вбивства ОСОБА_9 нічого повідомити не може. Знає тільки те, що ОСОБА_5 заарештували та оголосили підозру. Також вказала, що не пам`ятає числа, місяця та року, коли прийшов ОСОБА_10 і вони з ОСОБА_5 розмовляли, вона була в кухні і було відкрито вікно, вони розмовляли на підвищених тонах, вона почула про вбивство. Коли ОСОБА_5 прийшов додому, то вона перепитала і той зізнався, що ОСОБА_10 це зробив, тому сказала ОСОБА_5 , щоб цієї людини у них не було ні в квартирі, ні в дворі. Після цього ОСОБА_10 постійно дзвонив ОСОБА_5 , постійно хотів прийти до них додому. ОСОБА_5 його уникав, а коли в них був обшук, то ОСОБА_10 раптово пропав, йому вже не потрібно було до ОСОБА_5 . Коли ОСОБА_5 забрала поліція, то вона подзвонила ОСОБА_10 та спитала для чого він це все робить, він дав зрозуміти, що багато років тому в нього була ситуація щодо ножового поранення, тому наразі потрібен "цап-відбувайло", щоб на нього все скинути. Через декілька днів ОСОБА_10 з дружиною запросили її додому, почали казати, що якщо ОСОБА_5 все візьме на себе, то в нього буде все добре в тюрмі, і довго він там не пробуде, оскільки вийде по удо, він допоможе. Після цього вона приходила та говорила з прокурорами, у тому числі ОСОБА_12 , була в обласній прокуратурі, поліції, однак ніхто її не слухав. Коли вона поїхала в Адміністрацію Президента та показала всі документи, як у них вдома проходив обшук, як принижували ОСОБА_5 , то їй сказали, що йде порушення закону, оскільки якщо було три людини, то повинні були затримати трьох осіб тощо. Там їй дали зрозуміти, що якщо вона нічого не буде робити, то ОСОБА_5 сяде за чужий злочин. Також вказала суду, що слідчий її допитував про те, що ОСОБА_5 робив протягом дня, а про те, що вона зараз розповідає апеляційному суду її ніхто не запитував, на її листи в прокуратуру ніхто не відповідав, її звідти виганяли. На запитання захисника чому про розмови з ОСОБА_10 вона не розповідала, вказала, що не пам`ятає, але їй здається, що вона про це казала прокурору та слідчому. У суді першої та апеляційної інстанції участі не брала, її ніхто не допитував.

Отже, суд апеляційної інстанції в межах своєї компетенції, дослідивши матеріали кримінального провадження, зміст заяви адвоката ОСОБА_4 та допитавши свідка ОСОБА_8 , дійшов висновку про те, що зазначені захисником обставини (щодо існування свідка ОСОБА_8 та її показів про невинуватість ОСОБА_5 ) не є нововиявленими обставинами в розумінні ч. 2 ст. 459 КПК, а зводяться виключно до переоцінки доказів у кримінальному провадженні шляхом надання їм власної оцінки, констатації допущення апеляційним судом під час розгляду по суті кримінального провадження порушень вимог кримінального процесуального закону, неповноти судового розгляду тощо.

Крім того, судом апеляційної інстанції заначено, що:

- з матеріалів кримінального провадження вбачається, що про існування свідка ОСОБА_8 стороні захисту було відомо ще під час стадії досудового розслідування. Зокрема, з Реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №000004 вбачається, що під час досудового розслідування 18.05.2017 з 16 год.10 хв. до 16 год. 50 хв. слідчим було допитано свідка ОСОБА_8 (т.1 а.к.п.11). Про вказаний факт засудженому ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_13 було достеменно відомо, що підтверджується розписками про отримання копії обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та копії позовної заяви (т.1 а.к.п.24,25);

- під час судового розгляду прокурором надіслано копію протоколу допиту свідка ОСОБА_8 на стадії досудового розслідування, з якого вбачається, що свідок не надавала показів про причетність свідка ОСОБА_10 до вбивства ОСОБА_9 . При цьому ОСОБА_8 слідчим було повідомлено про її права та обов`язки під час досудового розслідування, зокрема необхідність давати правдиві покази під час досудового розслідування, ознайомлюватися з протоколом допиту та заявляти клопотання про внесення до нього змін, доповнень, і зауважень, а також самостійно робити такі зауваження;

- прокурором надіслано копії заяв свідка ОСОБА_8 від 11 квітня, 22, 23, 29 травня 2017 року до Адміністрації Президента, керівника обласної прокуратури та самого прокурора ОСОБА_12 . Із надісланих прокурором заяв убачається, що ОСОБА_8 під час досудового розслідування кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 , зокрема, до її допиту 18 травня 2017 року зверталася 11 квітня 2017 року із заявою в інтересах ОСОБА_5 до Адміністарції Президента, а після допиту 22, 23, 29 травня 2017 року зверталася до керівника прокуратури, а також прокурора ОСОБА_12 із заявами, зміст яких зводився до того, що ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 є потенційними підозрюваними у кримінальному провадженні, однак наразі підозрюваним є лише один ОСОБА_5 , і лише до нього застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції було враховано, що ОСОБА_8 , знаючи про ймовірну невинуватість ОСОБА_5 , нічого не зазначала в своїх заявах про обставини, які повідомила апеляційному суду під час допиту, а саме про факт розмови з ОСОБА_10 , у якій останній дав їй зрозуміти, що потрібний "цап-відбувайло". Також ОСОБА_8 нічого не зазначала в своїх заявах про запрошення ОСОБА_10 та його дружини додому, їх умовляння, щоб ОСОБА_5 взяв на себе вину та подальшу допомогу йому в тюрмі, а лише просила змінити ОСОБА_5 тримання під вартою на домашній арешт.

З огляду на це, апеляційним судом зроблено висновок, що позиція сторони захисту про те, що свідок ОСОБА_8 повідомила засудженому ОСОБА_5 про факт приходу ОСОБА_10 до них додому та його зізнання у вбивстві із вмовляннями, щоб ОСОБА_5 визнав вину лише після набрання вироком Вінницького апеляційного суду від 18 січня 2021 року законної сили, зважаючи на її активну позицію під час досудового розслідування, є нічим іншим ніж спробою перегляду ухваленого вироку виключно заради відстоювання своєї точки зору щодо надання нової оцінки вже існуючим та перевіреним доказам. Водночас сторона захисту та й сама свідок ОСОБА_8 нічого не зазначали чому про вказані обставини вона нічого не повідомляла ОСОБА_5 та його захиснику під час досудового розслідування, судового розгляду або ж нічого вказувала про них у своїх заявах, зважаючи на її активну позицію під час досудового розслідування. До того ж, із надісланих прокурором копій заяв свідка ОСОБА_8 , поданих у інтересах ОСОБА_5 , вбачалося, що вона володіла копіями процесуальних документів кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 , які додавала до своєї заяви (копія ухвали про обшук, копія повідомлення про підозру, копія протоколу допиту свідка ОСОБА_14 , копія відповіді прокуратури Житомирської області), тобто свідок була обізнана з фактичними обставинами кримінального провадження.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що позиція, висловлена захисником під час судового розгляду, яка зводиться до того, що під час допиту свідка ОСОБА_8 на стадії досудового розслідування про обставини, які вона повідомила колегії суддів, її ніхто не запитував, а тому вона не розповідала, є надуманою та, що свідком не повідомлено нових фактів та обставин, які не були предметом перевірки Вінницького апеляційного суду під час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 по суті.

Судом апеляційної інстанції було враховано, що незважаючи на те, що свідок ОСОБА_8 не була допитана апеляційним судом, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_9 встановлена на підставі сукупності доказів, які апеляційним судом було визнано належними, достовірними, допустимими та достатніми, з чим погодилась колегія суддів Верховного суду, переглядаючи вирок Вінницького апеляційного суду від 18 січня 2021 року у касаційному порядку.

При цьому касаційний суд під час перегляду зазначеного рішення установив, що висновок апеляційного суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_9 , за яке його засуджено, відповідає фактичним обставинам справи, обґрунтований сукупністю доказів, зібраних по справі та перевірених у судовому засіданні в установленому кримінальним процесуальним законом порядку.

З огляду на зазначене колегія суддів апеляційної інстанції дійшла до переконання про відсутність підстав для задоволення заяви захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Вінницького апеляційного суду від 18 січня 2021 року, оскільки обставини, повідомлені захисником та свідком ОСОБА_8 не є обставинами суттєвого і неспростовного характеру.

Водночас, посилаючись у касаційній скарзі на те, що заява про перегляд вироку за нововиявленими обставинами подана у зв`язку з тим, що про ці обставини засудженому стало відомо після набрання вироку апеляційного суду законної сили захисник не наводить обґрунтувань про те, яким чином зазначене підтверджується показаннями свідка ОСОБА_8 , наданими у суді апеляційної інстанції 01 квітня 2025 року про те, що «Коли прийшов ОСОБА_10 і вони з ОСОБА_5 розмовляли, вона була в кухні і було відкрито вікно, вони розмовляли на підвищених тонах, вона почула про вбивство. Коли ОСОБА_5 прийшов додому, то вона перепитала і той зізнався, що ОСОБА_10 це зробив», тобто були відомі і ОСОБА_8 і ОСОБА_5 .

Тому доводи в касаційній скарзі в цій частині, не є підставою для скасування судового рішення, зводяться до того, щозахисник фактично просить надати доказам іншу оцінку, ніж ту, яку їм надав суд апеляційної інстанції, що з огляду на положення, передбачені статтями 433, 438 КПК не є предметом перевірки у касаційному порядку.

Разом з тим судом апеляційної інстанції в межах його компетенції, який вправі досліджувати докази, була надана їм відповідна оцінка.

З урахуванням зазначеного Суд вважає належним чином вмотивованими та обґрунтованими висновки суду апеляційної інстанції про те, що обставини, наведені у заяві захисника ОСОБА_4 не є нововиявленими у розумінні ст. 459 КПК.

З огляду на наведене вище, Суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави, які б свідчили про наявність тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити постановити суду законне і обґрунтоване рішення та могли б бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 08 квітня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3