Провадження №: 1-кп/336/590/2025
УХВАЛА

Іменем України

21 липня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у кримінальному провадженні за звинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, проживає у АДРЕСА_1 , у скоєнні злочинів, передбачених ст. 263 ч. 1, ст. 436-2 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду перебуває кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ст. 263 ч. 1, ст. 436-2 ч. 1 КК України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтоване тим, що обвинувачений обвинувачується у скоєнні двох злочинів, один з яких віднесений до категорії тяжких, може переховуватись від суду та впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник та обвинувачений проти заявленого клопотання щодо запобіжного заходу заперечували, вказуючи на можливість обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно ст. ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також є достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

По даній справі суд враховує те, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні двох злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжких.

Як пояснив обвинувачений, він проживає разом із матір`ю, щодо якої стороною захисту заявлено клопотання про її допит в якості свідка, не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищезазначені відомості про обвинуваченого, суд вважає, що ризик переховування від суду достатньо високий, а також не виключено вплив на свідків у кримінальному провадженні.

При цьому стороною захисту не надано доказів того, що ОСОБА_5 може бути обраний запобіжний захід у виді, наприклад, домашнього арешту, оскільки обвинувачений не вказав кому належить домоволодіння, в якому він проживає, та чи наявна згода власника на його проживання у будинку.

Підсумовуючи вищевказане, суд виходить з того, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, в Україні наразі діє воєнний стан, у зв?язку з чим безумовно наявні ризики переховування від суду, наразі свідки у кримінальному провадженні не допитані, що не виключає можливості протиправного впливу на них, враховуючи також, що з одним зі свідків обвинувачений проживає в одному житлі.

Такі ризики у своїй сукупності є достатньо вагомими для застосування щодо обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу.

Інші альтернативні запобіжні заходи, на думку суду, не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

На переконання суду продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який в цьому випадку полягає у необхідності забезпечення права учасників справи на розгляд справи у розумний строк та усунення небезпеки вчинення протиправних діянь обвинуваченим та, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Керуючись ст. 331 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , звинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ст. 263 ч. 1, ст. 436-2 ч. 1 КК України, задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 вересня 2025 року включно.

Ухвала суду діє до 19 вересня 2025 року включно.

Визначити розмір застави у 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює сумі у 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

У разі внесення суми застави обвинуваченим або іншою особою та надання документу, що це підтверджує, ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 покладаються обов?язки:

прибувати за викликом суду;

не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Попередити заставодавця, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1