Справа №293/166/23
Провадження № 1-в/293/25/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Житомирського районного сектору № 9 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області про звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання за вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 31.03.2023 за ч.1 ст. 369 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Житомирського районного сектору № 9 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області з поданням, у якому просить суд вирішити питання про звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання за вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 31.03.2023 за ч.1 ст. 369 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Представник органу з питань пробації згідно листа від 04.08.2025 подання підтримала, просила його задовольнити.

Прокурор Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_4 згідно заяви від 04.08.2025 не заперечувала щодо задоволення подання.

У судове засідання не з`явився засуджений, що у відповідності до ч. 4 ст. 539 КПК України не є перешкодою для проведення судового засідання.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 31.03.2023 затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , призначено покарання у виді штрафу у розмірі 17000 грн. 02.05.2023 вирок набрав законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

19.04.2024 вироку прийнято до виконання працівниками Житомирського районного сектору № 9 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області.

Згідно матеріалів органу пробації ОСОБА_3 з 05.07.2023 перебуває за межами України, штраф не сплатив.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Згідно ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, стаття 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Положення статті 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом України в постанові від 24 грудня 2015 року в справі № 5-324кс15, ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі ст. 389 та ст. 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК України. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

В матеріалах, наданих суду, відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання, притягнення його до кримінальної відповідальності та вчинення ним нового кримінального правопорушення до закінчення строку давності, відтак відсутні підстави вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

З подання органу пробації та матеріалів особової справи №03/2024 засудженого ОСОБА_3 вбачається, що дворічний строк виконання обвинувального вироку сплив, засуджений від відбування покарання не ухилявся, нового кримінального правопорушення не вчинив, відтак суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Згідно абзацу 7 статті 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є: закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

На підставі викладеного суд вважає можливим задовольнити подання органу пробації та звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Черняхівського районного суду Житомирської області від 31.03.2023.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, ст. 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 31.03.2023 у виді штрафу у розмірі 17000 грн, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Особову справу №03/2024 відносно засудженого ОСОБА_3 повернути до Житомирського районного сектору №9 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 діб з дня її проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_5