Справа № 201/5434/25
Провадження 1-кс/201/2022/2025
УХВАЛА

Іменем України

23 травня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

представника потерпілого ОСОБА_3

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту у кримінальному провадженні №0000123 від 05 лютого 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.4 ст.190, ч. 1 ст. 357, ч.1 ст. 192, ч.2 ст. 366, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернулась до суду із клопотанням про скасування арешту у кримінальному провадженні №0000123 від 05 лютого 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.4 ст.190, ч. 1 ст. 357, ч.1 ст. 192, ч.2 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме на частину магазину за адресою: АДРЕСА_1 , раніше ( АДРЕСА_2 , шляхом заборони його відчуження.

Вказувала, що арешт на вказане нерухоме майно накладено необґрунтовано, у кримінальному провадженні №0000123 від 05 лютого 2015 року за десять років жодній особі не було пред`явлено підозру, а саме по собі пред`явлення цивільного позову у кримінальному провадженні не є підставою для його забезпечення. Наявність арешту порушує права заявника, як власника майна, а тому вона змушена звернутись до суду.

Просила скасувати арешт (заборону відчуження), накладений ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09.09.2024 року у кримінальному провадженні №0000123 від 05 лютого 2015 року.

Потерпілий ОСОБА_7 надав суду письмові пояснення, в яких вказував, що магазин за адресою: АДРЕСА_1 , раніше ( АДРЕСА_2 ) є предметом злочинного посягання, набутим в результаті вчинення кримінального правопорушення. Вказував, що ОСОБА_6 є співвласником спірного магазину на підставі договору дарування, в якому зазначено, що обдарованій відомо, що відносно об`єкту нерухомого майна ведуться судові спори. Скасування арешту є безпідставним, оскільки вказаний об`єкт нерухомого майна є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій. З наведених підстав просив відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту (заборони відчуження) вищевказаного нерухомого майна.

У судових засіданнях заявник ОСОБА_6 та її представник - адвокат ОСОБА_5 підтримали клопотання про скасування арешту майна.

Представники потерпілого просили відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту вищевказаного нерухомого майна.

Представник СВ ВП№2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області у судові засідання не з`явився, старший лейтенант поліції ОСОБА_8 надала суду заяви про проведення судових засідань без її участі.

Заслухавши сторін, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали справи, кримінального провадження, суддя дійшов наступних висновків.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 131 КПК України встановлено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000123, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 лютого 2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.4 ст.190, ч. 1 ст. 357, ч.1 ст. 192, ч.2 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 06 березня 2024 року постанову слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 05 січня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000123 від 05 лютого 2015 року скасовано, направлено матеріали кримінального провадження до ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування (а.с. 17-30).

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 16 серпня 2024 року у справі 201/9108/24 (провадження 1-кс/201/3169/2024) у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про накладення арешту на частину магазину за адресою: АДРЕСА_1 , раніше ( АДРЕСА_2 ) відмовлено.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року вищевказану ухвалу слідчого судді від 16 серпня 2024 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме на частину магазину за адресою: АДРЕСА_1 , раніше ( АДРЕСА_2 , шляхом накладення заборони на його відчуження (а.с. 13-16).

Вищеказаним судовим рішенням суду апеляційної інстанції встановлено, що постановою слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 від 05 лютого 2018 року нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000123 від 05.02.2015 року, оскільки вказаний об`єкт нерухомого майна є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій (а.м. 15 зворот) .

В межах вищевказаного кримінального провадження потерпілим ОСОБА_7 було подано цивільний позов до ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про стягнення з відповідачів на його користь матеріальної шкоди у розмірі 9 238 214 грн та моральної шкоди у розмірі 2 000 000 грн.

Ухвалою слідчого судді від 07 травня 2025 року витребувано з ВП №2 ДРУП №1 ГУНП у Дніпропетровській області відомості про рух досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні (а.м.32).

Органом досудового слідства направлені матеріали кримінального провадження №0000123 від 05 лютого 2015 року, які надійшли до суду 13 травня 2025 року.

Звертаючись із клопотанням про скасування арешту, заявник вказувала на порушення її прав, як власника частини магазину за адресою: АДРЕСА_1 , раніше ( АДРЕСА_2 ). Інші аргументи зводяться до незгоди з ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року.

Між тим, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000123 від 05 лютого 2015 року триває.

Отже клопотання про скасування арешту (заборони відчуження) наразі є передчасним.

Зокрема, від дати постановлення апеляційним судом ухвали про накладання арешту (заборони відчуження) пройшов не тривалий час, й, у подальшому, у даному кримінальному провадженні проводились експертні дослідження із наданням матеріалів кримінального провадження експерту для проведення експертизи.

Розглядаючи по суті клопотання ОСОБА_6 , заявником не було доведено, що наразі відпали підстави в подальшій дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Слід також зазначити, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року накладено арешт на об`єкт нерухомого майна саме шляхом накладення заборони на його відчуження, що не перешкоджає заявнику користуватись спірним майном.

Клопотання ОСОБА_6 не містить доводів, які б давали підстави для скасування арешту в силу норм ч.1 ст.174 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

Ухвала слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна та про відмову в скасуванні арешту майна, постановлені в порядку ст. 174 КПК, апеляційному оскарженню не підлягають.

При цьому відмова у скасуванні арешту майна не позбавляє особу права звернутися до суду з повторним клопотанням про скасування арешту майна із зазначенням належних обґрунтувань в порядку ст. 174 КПК України як на досудовому розслідуванні, так і під час судового провадження.

Керуючись ст.ст.170-174, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту у кримінальному провадженні №0000123 від 05 лютого 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.4 ст.190, ч. 1 ст. 357, ч.1 ст. 192, ч.2 ст. 366, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1