Справа № 953/4453/25
н/п 1-кс/953/5330/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2025 р. Слідча суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду клопотання слідчого СВ Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування № 0000229 від 07.05.2025, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який не є інвалідом та військовослужбовцем, не одруженого, не працевлаштованого, який фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України, -

Встановив:

Слідчий СВ Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування № 0000229 від 07.05.2025, звернулася до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов*язання відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що 06.05.2025, близько 08:00, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував сумісно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході спілкування останній попросив ОСОБА_4 купити напоїв в магазині та надав йому банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_6 , повідомивши пін-код від неї, яка є офіційним документом відповідно до Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657 12, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346 3, п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 № 851 4, положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.10.1998 № 414, ст. 200 КК України, є електронним платіжним документом, тобто є офіційним документом, так як за своїм юридичним значенням та функціональним призначенням платіжні картки, як платіжні інструменти являються засобом доступу до банківських рахунків. В цей час у нього виник умисел на привласнення та приховування банківської картки з метою подальшого зняття з неї грошових коштів для власних потреб, без відома ОСОБА_6 .

Надалі, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій умисел, спрямований на привласнення офіційного документа, діючи умисно, таємно, протиправно та незаконно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що пластикова банківська картка є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, з корисливих мотивів, привласнив та переховував банківську картку № НОМЕР_1 , видану АТ «Ощадбанк», власником якої є ОСОБА_6 з метою подальшого зняття грошових коштів для власних потреб без відома потерпілого. А у подальшому знищив викинувши картку, розуміючи, що більше не може користуватися даною банківською карткою.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, тобто привласненні офіційного документу, приховуванні та знищенні, вчиненому з корисливих мотивів.

06.05.2025, близько 08:00, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував сумісно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході спілкування останній попросив ОСОБА_4 купити напоїв в магазині та надав йому банківську карту АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_6 , отримавши вказану банківську карту ОСОБА_4 вирішив її привласнити для подальшого викрадення грошових коштів.

Так, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення грошових коштів з привласненої ним банківської картки, що належить ОСОБА_6 з метою особистого незаконного збагачення за рахунок інших осіб, діючи в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_7 № 64/2022 від 24.02.2022, строк дії якого неодноразово продовжено, останній раз Указом Президента України ОСОБА_7 № 4356-IX від 16.04.2025 строком на 90 діб на всій території України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, маючи у користуванні незаконно привласнену ним банківську карту АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_6 , знаючи пін-код до неї, 06.05.2025, о 11:26, за допомогою банкомату АТ «Ощадбанк», що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Нескорених, буд. 6 А-2 перевірив баланс на рахунку і перевів у готівку грошові кошти в сумі 5000 грн., та надалі розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд.

Таким чином, внаслідок злочинних протиправних умисних дій ОСОБА_4 спричинено потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 5000 грн.

Вказує, що у ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, впливу та свідків, потерпілих, продовження вчинення правопорушень.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив про його задовольнити.

Підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази встановив, що в провадженні ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000229 від 07.05.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України.

14.07.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами, як окремо, так і усіма у сукупності, а саме: Заявою про вчинення кримінального правопорушення від 06.05.2025;Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 19.05.2025;Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_6 від 19.05.2025;Протоколом огляду місця події від 08.05.2025 за участю ОСОБА_4 ;Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 08.05.2025;Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 від 08.05.2025;Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 16.05.2025;Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 від 16.05.2025;Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.05.2025;Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 від 16.05.2025.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому, факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України за викладених у клопотанні обставин.

А тому, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Обґрунтованих даних з боку сторони захисту на спростування зазначеного під час розгляду даного клопотання не надано.

Слідчий суддя станом на теперішній час враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які є підтвердженими та не спростованими захистом.

Слідчий суддя враховує всі дані по особі підозрюваного, що раніше не судимий, не одружений, дітей не має, з середньою освітою, не працевлаштований, не має реєстрації, тимчасово проживає в центрі для безпритульних, відносно нього направлено обвинувальний акт в суд.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обрання запобіжного заходу має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Запобіжний захід може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, даних про особу підозрюваного, з урахуванням характеру та тяжкості правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, для забезпечення підозрюваною виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

За таких підстав, та з врахуванням того, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства у період воєнного часу, слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати запобіжний захід підозрюваному саме у вигляді особистого зобов*язання в межах поданого клопотання та повноважень слідчого судді з даного питання, і саме цей запобіжний захід є найбільш сприятливий, з врахуванням всіх обставин справи та забезпечений не порушувати інтереси як держави, так і учасників справи.

Таким чином, спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про можливість обрання запобіжного заходу, який заявлений у клопотанні в межах досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

Постановив:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов*язання, до 14.09.2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали до 14.09.2025 року включно.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1