ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою представника Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 16 липня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою повернуто скаргу представника Військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність ТУ ДБР у м. Полтава, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням про кримінальне правопорушення №1564/4255 від 28 червня 2025 року.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що за змістом матеріалів скарги кримінальне правопорушення відбувалось на території Дніпропетровської обл., тобто фактично заявником оскаржується бездіяльність слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпро) ТУ ДБР у м. Полтава, а тому вказана скарга не підлягає розгляду в Шевченківському районному суді м. Полтава, оскільки зазначений орган досудового розслідування (Третій слідчий відділ (з дислокацією у м. Дніпро) ТУ ДБР у м. Полтава) не знаходиться в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Полтава.

В апеляційній скарзі представник Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 16 липня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР у м. Полтава внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою-повідомленням представника Військової частини НОМЕР_1 №1564/4255 від 28 червня 2025 року про кримінальне правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя: безпідставно повернув скаргу, оскільки її було подано з дотриманням правил підсудності; не врахував те, що ТУ ДБР безпідставно не було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаною вище заявою-повідомленням про кримінальне правопорушення; у вступній та мотивувальній частинах ухвали послався на розгляд скарги, але постановив ухвалу про повернення скарги, а не одне із судових рішень, передбачених ст.307 КПК України; керувався положеннями КПК України, які не підлягають застосуванню в цьому провадженні.

Учасниками провадження було належним чином повідомлено про місце, дату, час апеляційного розгляду та до суду вони не з`явились, клопотань про відкладення судового засідання не подавали. Водночас апелянт заявив клопотання про здійснення розгляду апеляційної скарги за відсутності представника Військової частини НОМЕР_1 .

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи апелянта та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України регламентовано, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цим вимогам оскаржувана ухвала не відповідає.

За п.2 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно з п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Приписами ч.1 ст.412 КПК України визначено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Окремою ж формою судової діяльності є судовий контроль за додержанням законів органами дізнання, досудового слідства та прокурором, який реалізує слідчий суддя. Зміст і характер такої діяльності щодо судового контролю в рамках кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Пунктом 2 ч.2 ст.304 КПК України передбачено, що скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Із системного тлумачення положень ч.7 ст.100, ч.2 ст.132, ч.1 ст.184, ч.1 ст.192, ч.2 ст.199, ч.1 ст.201, ч.3 ст.244, ч.10 ст.290 КПК України, за змістом яких законодавець зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, враховуючи положення ч.6 ст.9 КПК України, вбачається, що скарга на бездіяльність слідчого повинна розглядатись слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, бездіяльність уповноваженої особи якого оскаржується.

За змістом матеріалів провадження представник Військової частини НОМЕР_1 адресував і подав повідомлення №1564/4255 від 28 червня 2025 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, до ТУ ДБР у м. Полтава за адресою: вул. Гоголя, 25 м. Полтава (а.п.12).

Затим представник Військової частини НОМЕР_1 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) ТУ ДБР у м. Полтава щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання вказаного вище повідомлення про кримінальне правопорушення.

Таким чином, представник військової частини правильно подав скаргу в порядку ст.303 КПК України до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава, так як у межах територіальної юрисдикції цього суду знаходиться орган досудового розслідування, бездіяльність уповноваженої особи якого оскаржує представник військової частини.

При цьому, мотиви слідчого судді щодо поверення скарги не ґрунтуються на матеріалах провадження, оскільки представник військової частини в скарзі не зазначав про оскарження ним бездіяльності уповноваженої особи Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпро) ТУ ДБР у м. Полтава.

Згадане вище повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпро) ТУ ДБР у м. Полтава також не адресувалось і не подавалось. Також перевіркою матеріалів провадження не встановлено й даних про перенаправлення згаданого вище повідомлення до цього відділу (Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпро) ТУ ДБР у м. Полтава).

За таких обставин, висновок слідчого судді щодо повернення скарги з підстави, передбаченої п.2 ч.2 ст.304 КПК України, є помилковим і безпідставним.

Допущені слідчим суддею порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для його скасування.

Ураховуючи викладені вище обставини й те, що слідчим суддею розгляд скарги по суті не здійснювався, питання щодо наявності чи відсутності оскаржуваної бездіяльності слідчого не вирішувалось, колегія суддів позбавлена можливості надати оцінку доводам апелянта щодо зазначеної в скарзі бездіяльності. У тому числі ці доводи підлягають перевірці слідчим суддею під час нового розгляду.

Тому ухвалу слідчого судді належить скасувати та постановити нову ухвалу про призначення нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого необхідно врахувати викладене вище, перевірити доводи представника військової частини та постановити судове рішення, що відповідало би вимогам закону.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 16 липня 2025 року про повернення скарги представника Військової частини НОМЕР_1 скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4