Провадження № 1-кс/643/4797/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність,-

В С Т А Н О В И В:

До суду 28.08.2025 надійшла скарга ОСОБА_2 в порядку ч.7 ст.304 КПК України, у якій останній просить зобов`язати відповідальну службову особу Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, з`явитися до суду в назначений день та час; надати начальнику ДУ «Харківський слідчий ізолятор» дозвіл на конвоювання його до суду, де ним будуть пред`явлені усі докази слідчому фальсифікації зі створенням штучних доказів. В обґрунтування скарги заявник вказує, що ним 25.08.2025 була отримана ухвала, справа №643/13719/25 провадження №1-кс/643/4563/25, в якій суд відмовляє йому у відкритті провадження за моєю заявою на бездіяльність службових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві. В ухвалі вказано: «У заяві на бездіяльність ОСОБА_2 просить зобов`язати надати йому відповідь на запит від 25.06.2025 вих №С-195 та надати витяг з ЄРДР. Проте до заяви не долучено жодних документів чи доказів звернення.» Ним в ДБР 30.03.2025 вих№С-94 була відправлена заява з 9 додатками доказів в фальсифікації кримінальної справи №0000013 зі створенням штучних доказів. Відповіді всі як під копірку. До ДБР із заявами він звертався багато разів. 30.06.вих№С-44 2024, 27.10.2024 вих№С-103, 05.11.2024 вих№С-109, 03.02.2025 вих№С-15, 30.03.2025, вих№С-94. На його скарги (заяви) були відписки. Кожного разу, в кожній скарзі він вказував на осіб, які сфальсифікували дану справу, також додавав ксерокопії документів, які свідчать про фальсифікацію. 15.07.2025 він отримав витяг з ЄРДР №0009163 з датою реєстрації провадження 08.07.2025.

До скарги надано ти відповіді слідчого на ім`я ОСОБА_2 , витяг з ЄРДР №0009163.

Слідчий суддя дослідивши зміст скарги, дійшов таких висновків.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Таким чином перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження, передбачений ч.1 ст.303 КПК України, є вичерпним.

При цьому, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора на досудовому провадженні розглядаються в межах заявлених скаржником вимог.

Виходячи зі змісту ст.304 КПК України, після надходження скарги, слідчий суддя повинен перевірити наявність підстав для повернення скарги або відмови у відкритті провадження, тобто: чи повноважна особа подала скаргу, чи дотримані нею правила підсудності та строки при звернення до суду і чи підлягає рішення, дія та бездіяльність слідчого оскарженню.

Як вбачається зі змісту скарги, остання не містить необхідної інформації, яка б дала можливість перевірити дотримання заявником зазначених вище вимог закону, що є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Зокрема, з тексту скарги неможливо встановити, яка саме бездіяльність оскаржується, коли саме мала місце оскаржувана бездіяльність, та в чому конкретно така бездіяльність полягає.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, зокрема, якщо: 1) скаргу подала особа, яка немає права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Відповідно до ч.3,6,7 ст.304 КПК України копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами. Ухвала про повернення скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку. Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012 року №1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» - у випадку якщо скарга не відповідає вимогам закону, слідчий суддя виносить ухвалу про повернення скарги.

За таких обставин, скарга заявника не містить посилання на бездіяльність слідчого, яка може бути предметом оскарження згідно вимог п.1 ч.1 ст.303 КПК України, наведені обставини унеможливлюють призначення скарги до розгляду й відповідно прийняття законного та обґрунтованого рішення, а тому скаргу слід повернути заявнику.

Керуючись вимогами ст.ст. 303-304, 309, 395 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена заявником безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1