Справа № 544/1138/25
пров. № 1-кс/544/152/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року м. Пирятин

Слідча суддя Пирятинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі суду м.Пирятин по вул. Соборна, 41, клопотання заступника начальника СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене заступником керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Гребінка Полтавської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із базовою середньою освітою, не працюючого, який має на утриманні неповнолітню доньку, військовозобов`язаного, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

Підозрюваний ОСОБА_5 затриманий в порядку ст.208 КПК України 04.05.2025 о 00год 09хв,

У С Т А Н О В И Л А:

До слідчої судді Пирятинського районного суду Полтавської області надійшло клопотання клопотання заступника начальника СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене заступником керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Дане клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 01.05.2025 близько 17 год 15 хв ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи поряд з домогосподарством, де він проживає, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у нього на грунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт із потерпілим ОСОБА_8 . Під час даного конфлікту ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , наніс два удари дерев`яною палицею в область лобної ділянки голови ОСОБА_8 , в результаті яких останній помер на місці події. В подальшому 01.05.2025 близько 19год 30хв ОСОБА_5 , взявши каністру з бензином, облив ним труп ОСОБА_8 та підпалив, при цьому залишивши його на тому ж самому місці. Після цього, 02.05.2025 близько 04 год 00 хв ОСОБА_9 застосуванням фізичної сили перетягнув труп ОСОБА_8 в яр, який розташований неподалік домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , де з метою приховування трупу прикидав його сухим гіллям. 04.05.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення. Заступник начальника слідчого відділу вказує на те, що метою застосування даного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інші правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, яка повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Крім цього, підставою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, а саме: можливість переховуватися від органів досудового слідства та суду. Оскільки ОСОБА_5 має можливість покинути територію Полтавської області та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, та таким чином, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, оскільки перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 , через усвідомлення втрати свободи на тривалий час, оскільки вчинив кримінальне правопорушення, за яке можливе покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, про що йому повідомлено про підозру, може ухилитися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень, виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків. Тобто існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування. Також фактично жодних міцних соціальних зв`язків у підозрюваного немає, оскільки він проживає не за місцем реєстрації та лише має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_10 . При цьому, на даний час вирішується питання про подальше влаштування дитини. Також існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення. Перебуваючи на волі ОСОБА_5 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, в тому числі і корисливі з метою здобуття засобів для існування, а також засобів для переховування від органів досудового розслідування, оскільки фактично підозрюваний вже неодноразово судимий за вчинення різних кримінальних правопорушень. Також він ніде не працює, не має жодних засобів для існування та джерел доходів, спроб влаштуватися на офіційну роботу не вживає, тому в даному випадку існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім цього існує ризик незаконно впливати на свідків. Перебуваючи на волі може вчиняти тиск на свідків з метою зміни їх показів щодо вчинення ним вказаного кримінального правопорушення, що може призвести до негативного впливу на досудове розслідування даного кримінального провадження. Так, підозрюваний фактично проживає разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_11 та своєю донькою ОСОБА_10 , які є свідками по даному провадженню. При цьому, заступник начальника слідчого відділу наголошує на тому, що менш суворі запобіжні заходи, що не пов`язані з позбавленням волі, не зможуть запобігти наведеним ризикам. Зокрема, особисте зобов`язання не може запобігти наведеним вище ризикам, оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років; особисту поруку неможливо застосувати, оскільки до ВП № 1 ГУНП в Полтавській області не зверталися особи, які б заслуговували на довіру, з проханням взяти на поруки ОСОБА_5 ; заставу неможливо застосувати, оскільки до ВП №1 ГУНП в Полтавській області не звернулася жодна особа з проханням внести заставу за ОСОБА_5 ; домашній арешт неможливо застосувати, оскільки ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може покинути територію Полтавської області та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. А також враховуючи, що ОСОБА_5 фактично проживає з особами, які є свідками по даному кримінальному провадженню. Таким чином, у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, тим самим можуть негативно вплинути на повне та всебічне розслідування кримінального провадження. На підставі викладеного просив застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор та заступник начальника слідчого відділу у судовому засіданні підтримали вказане клопотання та просили застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просив врахувати те, що ОСОБА_5 щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, один виховує неповнолітню доньку, має міцні соціальні зв`язки, своє житло. З огляду на зазначене захисник просив обрати підозрюваному міру запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 вину визнав, підтримав свого захисника, вважає, що він для суспільства загрози не несе.

Слідча суддя, заслухавши прокурора, заступника начальника слідчого відділу, підозрюваного та його захисника, вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, дійшла висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У судовому засіданні встановлено, що СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000184 від 03.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо оцінки слідчим суддею обґрунтованості підозри, то слід зазначити, що вимога обґрунтованої (розумної) підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду (рішення у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32; рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, на даний час повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку від 03.05.2025, згідно якого було проведено обшук в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 ; протоколом огляду місця події від 03.05.2025; рапортами ст. інспектора-чергового ВП № 1 (м. Пирятин) від 02.05.2025 та від 03.05.2025; постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 04.05.2025; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 від 03.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 03.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 03.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 03.05.2025; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_10 від 03.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 03.05.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 04.05.2025; протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 від 04.05.2025.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідча суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, правильність кваліфікації його дій, належність та допустимість доказів на підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже, про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

При аналізі питання наявності зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідча суддя дійшла висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків слідча суддя враховує те, що ризиками у даному випадку є дії, які можуть вчинятися з високим ступенем ймовірності.

Так, слідча суддя вважає, що прокурор у судовому засіданні довів, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також ризик незаконно впливати на свідків кримінального провадження.

Обставинами, що дають підстави стверджувати про наявність суспільного інтересу, який виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини, є наслідки вчиненого, оскільки відповідно до ст.3 Конституції України, людина, її життя та здоров`я є найвищими соціальними цінностями, а також підвищена суспільна небезпека злочину, що інкримінується підозрюваному.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи з мотивів та у спосіб, які свідчать про високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками. Захист особи та суспільства від кримінальних правопорушень, забезпечення охорони прав, свобод та законних інтересів, як певних осіб, так і суспільства в цілому, є однією з важливих гарантій здійснення проголошеного статтями 3 і 27 Конституції України права людини на життя і здоров`я.

За таких обставин, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідча суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

При цьому, слідча суддя враховує, що сама по собі тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, не є виправданням застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак суворість такого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення кримінальних правопорушень.

Також слідча суддя, на виконання вимог ст. 178 КПК України, приймає до уваги дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , а саме те, що він не зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але проживає за вказаною адресою у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні неповнолітню доньку, не працює, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, особиста порука та зобов`язання не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

На думку слідчої судді, є встановленим факт недостатності застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного, а запобіжний захід тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, у вчиненні яких він підозрюється, кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а також характером суспільного інтересу.

Так, застосування до підозрюваного ОСОБА_5 особистого зобов`язання не може належним чином забезпечити досягнення мети застосування запобіжного заходу. Адже, у випадку його застосування, з огляду на встановлені слідчею суддею ризики, відсутні будь-які стримуючі стимули від неналежного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Звернень про взяття підозрюваного на поруки до слідчої судді не надходило, що унеможливлює застосування до нього вказаного запобіжного заходу.

При цьому, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , на підставі п.2 ч.4 ст.183 КПК України, слідча суддя не вбачає підстав для застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Отже, застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання реалізації ним встановлених ризиків.

Крім цього матеріали кримінального провадження не містять будь-яких відомостей про неможливість утримувати підозрюваного ОСОБА_5 під вартою за станом здоров`я, та слідчій судді таких доказів не надано.

Враховуючи наведене, зважаючи, що надані органом досудового розслідування докази про причетність підозрюваного до вчинення злочину є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, а також доведеність в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а перебування підозрюваного під вартою буде виправданим за вказаних умов та таким, що не порушуватиме принципу пропорційності, та не буде свавільним. На даному етапі досудового розслідування жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти зазначеним ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Натомість, доводи захисника ОСОБА_6 про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не заслуговують на увагу, оскільки стороною захисту не надано доказів на підтвердження обставин, які б вказували на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Керуючись ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 193-197, 369-372, 376 КПК України, слідча суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання заступника начальника СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене заступником керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 02 липня 2025 року включно, без права внесення застави.

Строк тримання під вартою рахувати з 00 години 09 хвилин 04 травня 2025 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали невідкладно вручити підозрюваному, його захиснику та прокурору.

Для тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_5 підлягає направленню до Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошено 07.05.2025.

Слідча суддя ОСОБА_1