Справа №705/698/25
1-кс/705/1477/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м.Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи Слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від 26.01.2025, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області громадянина України, не одруженого, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, підозрюваний у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.09.2025 слідчий відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи Слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 (далі по тексту слідчий ОСОБА_4 ) звернулася до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, погодженим керівником Уманської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

Із клопотання вбачається, що СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000073 від 26.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 263 КК України, в якому повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що в лютому 2025 року ОСОБА_8 та її чоловік ОСОБА_9 при спілкуванні з ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 розповіли останнім про мешканця міста Умані ОСОБА_12 , який має грошову заборгованість, зокрема, перед ОСОБА_8 , а також іншими особами, і володіє транспортними засобами та у якого виник конфлікт з ОСОБА_8 через грошовий борг. Після цього у ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 виник спільний умисел на вчинення нападу на ОСОБА_12 із застосуванням небезпечного для життя і здоров`я насильства з метою заволодіння майном, яке є у його власності та в його розпорядженні, та вони вступили у попередню змову між собою, розподіливши ролі у скоєнні даного злочину.

Разом із тим, ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , переслідуючи власні мотиви незаконного збагачення за рахунок майна ОСОБА_12 та прагнення самоствердитись, за невстановлених обставин домовились заздалегідь підготуватись та під час нападу на потерпілого позбавити його життя, при цьому про такі наміри не повідомляти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , щоб останні виконали обумовлені з ними ролі у скоєнні злочину.

В подальшому 23.02.2025 близько 14.00 год. під час спільного вживання алкогольних напоїв у квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 розпочали виконання свого спільного злочинного плану, діючи спільно, умисно, з корисливими мотивом та метою, узгоджено один з одним, однак, при цьому умислом ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не охоплювалось заподіяння потерпілому смерті, однак, охоплювалось скоєння нападу на нього із застосуванням небезпечного для життя і здоров`я насильства.

Так, ОСОБА_9 зателефонував до ОСОБА_12 та призначив йому зустріч о 15.00 год. 25.02.2025 на стадіоні неподалік будинку АДРЕСА_3 . В подальшому ОСОБА_9 близько 15.00 год. в телефонній розмові з ОСОБА_12 переніс зустріч на 16.00 год.

Близько 16.00 год. ОСОБА_12 на автомобілі «Фольксваген Каравелла» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , власником якого є благодійний фонд « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_4 ) приїхав до стадіону неподалік будинку АДРЕСА_3 . В цей час ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 вийшли з помешкання за вищевказаною адресою. ОСОБА_9 та ОСОБА_5 підійшли до ОСОБА_12 та сіли до нього в автомобіль. ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 сіли до автомобіля «Шевроле Епіка», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_13 , та яким володіє ОСОБА_10 , на якому під`їхали до автомобіля ОСОБА_12 , тоді ОСОБА_8 жестом показала ОСОБА_12 , щоб він їхав за автомобілем, в якому остання знаходилась. Після цього обидва автомобілі поїхали до берегу Осташівського ставу зі сторони вулиці Виговського (Котовського) в м. Умані.

По приїзду до вказаного місця усі перелічені особи вийшли з автомобілів та розпочали розмову. Після розмови, яка тривала приблизно 10 хвилин, ОСОБА_10 напав на ОСОБА_12 , застосовуючи до нього насильство, небезпечне для життя і здоров`я, почавши наносити йому удари кулаками рук та ногами по голові та тілу, від чого останній впав на землю. Після цього до ОСОБА_10 приєднались ОСОБА_11 , який тримав в руках заздалегідь взятий із собою шматок шланга, і ОСОБА_5 , та вони втрьох продовжили наносити ОСОБА_12 по голові та тулубу численні удари кулаками рук, ногами та шматком шланга, який, окрім ОСОБА_11 , також застосовував і ОСОБА_10 .

Під час цього побиття ОСОБА_10 відібрав у ОСОБА_12 сумку з особистими речами, що була при ньому, в якій також знаходились усі правовстановлюючі документи на автомобіль «Мазда 6», а також його мобільний телефон, заволодівши таким чином цим майном, вартість якого на даний час не встановлена.

В подальшому ОСОБА_9 повідомив присутнім, що на крики почали реагувати сторонні особи, які дивляться в їх бік. У зв`язку із цим побиття ОСОБА_12 було тимчасово припинено. ОСОБА_10 сів за кермо свого автомобіля, до нього в салон сіла ОСОБА_8 , решта осіб, у тому числі ОСОБА_12 , що підвівся на ноги, сіли до автомобіля «Фольксваген Каравелла», за кермом якого був ОСОБА_11 , та обидва транспортні засоби направились в бік села Томашівка Уманського району, де поблизу вказівника на дане село у вигляді фігурного глечика зупинились.

У вказаному місці вказані особи вийшли з автомобілів та ОСОБА_10 почав знову наносити ОСОБА_12 удари кулаками рук в голову, при цьому вимагаючи перелічити усе наявне у нього цінне майно та віддати його. Після повідомлення ОСОБА_12 близько 18.00 год. про наявність в його володінні автомобіля «Мазда 6», реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_14 , усі шестеро учасників події знову сіли до двох вищевказаних автомобілів ( ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 до автомобіля «Шевроле Епіка», решта осіб до автомобіля «Фольксваген Каравелла») та поїхали в напрямку міста Умань. Проїхавши близько 4 км, автомобіль «Шевроле Епіка» зупинився через несправність колеса, тоді автомобіль «Фольксваген Каравелла», яким кермував ОСОБА_11 , повернувся до автомобіля «Фольксваген Каравелла», до якого сіли усі учасники події та направились в м. Умань до вулиці Спінози.

По прибуттю до вказаної вулиці учасники зупинились біля припаркованого автомобіля «Мазда 6», ОСОБА_11 підійшов до цього автомобіля та побачив пошкодження одного із коліс, про що повідомив решті присутніх. Тоді за вказівкою ОСОБА_10 на автомобілі «Фольксваген Каравелла» усі поїхали до квартири АДРЕСА_5 .

По приїзду ОСОБА_10 та ОСОБА_8 пішли до зазначеного помешкання, а ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 на автомобілі «Фольксваген Каравелла» спочатку з`їздили на автозаправну станцію, де поповнили запас палива, після чого поїхали до місця, де залишився автомобіль «Шевроле Епіка», приблизно за 4 км від село Томашівка. Забравши з автомобіля «Шевроле Епіка» раніше відібрану ОСОБА_10 сумку ОСОБА_12 з його майном, у тому числі ключем від автомобіля «Мазда 6» та документами на нього, ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 повернулись до м. Умані на вулицю Фортечну неподалік від автомобіля «Мазда 6», який стояв на вулиці Спінози. Далі ОСОБА_11 сходив до автомобіля «Мазда 6» та повернувся, після чого запитав в ОСОБА_12 , чи є в його автомобілі домкрат, на що отримав відповідь про його відсутність.

Далі ОСОБА_11 сів за кермо на автомобіля «Фольксваген Каравелла» та разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_12 і ОСОБА_9 поїхав на паркувальний майданчик поряд з будинком АДРЕСА_6 . Там ОСОБА_15 зателефонував до невстановленої особи, яка прибула на невстановленому автомобілі, до якого ОСОБА_11 сів та поїхав до будинку АДРЕСА_3 .

По прибуттю ОСОБА_11 пішов до квартири АДРЕСА_7 в цьому будинку та покликав ОСОБА_10 . Вони разом вийшли з квартири та в невстановлений спосіб поїхали на вулицю Спінози до автомобіля «Мазда 6», полагодили пошкоджене колесо цього транспортного засобу та на ньому приїхали до паркувального майданчика біля будинку АДРЕСА_6 . Там ОСОБА_11 пересів за кермо автомобіля «Фольксваген Каравелла», на якому разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 і ОСОБА_12 поїхав до будинку АДРЕСА_3 .

В цей час ОСОБА_10 , будучи наодинці за кермом автомобіля «Мазда 6», завіз його в невстановлене місце, де залишив, таким чином заволодівши вказаним автомобілем та отримавши можливість ним розпоряджатися, після чого пішки повернувся до АДРЕСА_3 , при цьому ключі від автомобіля залишивши при собі.

Коли ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 і ОСОБА_12 зустрілись біля будинку АДРЕСА_8 , то ОСОБА_5 пішов до квартири АДРЕСА_7 в цьому ж будинку, покликав ОСОБА_8 на вулицю та вони разом вийшли у двір, де ОСОБА_12 вимушено пообіцяв ОСОБА_8 повернути їй увесь борг.

Після цього ОСОБА_10 і ОСОБА_5 пішли до квартири АДРЕСА_2 , а ОСОБА_11 одягнув заготовлені ним шкіряні рукавиці та балаклаву, сів за кермо автомобіля «Фольксваген Каравелла», до якого також сіли ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та зазначені особи поїхали у двір будинку АДРЕСА_9 . По приїзду ОСОБА_11 зупинив автомобіль у дворі поблизу котельні та на таксі поїхав з місця події.

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 пішли до квартири АДРЕСА_10 , де через деякий час ОСОБА_12 від отриманих травм помер.

Згідно з висновком експерта під час вищеописаних подій ОСОБА_12 заподіяно тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми без ушкодження кісток основи, склепіння та лицевого черепа з крововиливами під м`які мозкові оболонки та в речовини головного мозку, що в своєму перебігу ускладнились розвитком травматичного набряку-набубнявіння головного мозку, і ран, саден та синців обличчя, які носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та від яких настала смерть ОСОБА_12 , а також тілесні ушкодження у виді видовженого синця верхньо-зовнішньої поверхні правого плечового суглобу, садна тильної поверхні правої кисті між 1 та 2 пальцями, садна в основі фаланги 1-го пальця правої кисті по тильній поверхні, синця середньої третини лівого передпліччя по задній поверхні, синця в середній третині лівого бокового фланку живота, синця нижньої третини правого бокового фланку живота, синця верхньо-зовнішнього квадранту правої сідниці, синця нижньо-зовнішнього квадранту правої сідниці, синця середньої третини правого стегна по передньо-зовнішній поверхні, синця передньо-зовнішньої поверхні правого колінного суглобу, синця в верхній третині правої гомілки по передньо-зовнішній поверхні, садна в середній третині правої гомілки по передньо-внутрішній поверхні, синця середньої третини лівого стегна по передньо-зовнішній поверхні, синця нижньої третини лівого стегна по передньо-зовнішній поверхні, синця нижньої третини лівого стегна по передньо-внутрішній поверхні, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та крововиливів в м`яких тканинах грудної клітки справа в ділянці 4, 5, 6 ребер по середньопахвинній та задньопахвинній лініях, крововиливу в проекції 5-го ребра зліва по лопатковій лінії, крововиливів в ділянці правого та лівого бокового фланків живота, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Внаслідок таких спільних дій ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 заподіяли смерть ОСОБА_12 , а також ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 заволоділи належними ОСОБА_12 сумкою з особистими речами та мобільним телефоном, вартість яких на даний час не встановлена, а також автомобілем «Мазда 6», реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_14 , а володільцем ОСОБА_12 , чим заподіяли останньому матеріальної шкоди.

10.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: п.п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб; ч. 4 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень; ч. 3 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується отриманими в ході досудового розслідування доказами.

Окрім діянь, про підозру в яких повідомлено ОСОБА_5 , у вказаному кримінальному провадженні розслідуються також і діяння, передбачені ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396, ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, скоєні іншими особами.

Ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.04.2025 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09.06.2025, який в подальшому ухвалою від 07.07.2025 продовжено до 04.09.2025 включно.

При цьому строк досудового розслідування у кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді від 04.07.2025 продовжено до 6-ти місяців з дня повідомлення про підозру, тобто до 10.10.2025.

Закінчити досудове розслідування у зазначений строк, неможливо, оскільки необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, а саме: провести тимчасові доступи до інформації про абонентські з`єднання мобільних телефонів, якими користувалися підозрювані; отримати висновок товарознавчої експертизи по мобільному телефону померлого; отримати висновок автотоварознавчої експертизу по автомобілю «Мазда 6»; отримати висновок комплексної молекулярно-генетичної експертизи та вибухотехнічної експертизи по гранаті, підривачу та зразкам букального епітелію; отримати висновок балістичної експертизи по набоям та пістолету; з врахуванням отриманих висновків експертиз повідомити ряду осіб про зміну раніше повідомленої підозри; виконати вимоги ст. ст. 290 292 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування та вручити його підозрюваним та їх захисникам, а також виконати слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне може виникнути необхідність, та вимоги параграфу 3 глави 24 КПК України.

Враховуючи спосіб і тяжкість вчинених ОСОБА_5 злочинів, виникла необхідність в продовженні відносно нього строку запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням волі, оскільки ризики, що стали підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на час звернення до суду із даним клопотанням не зменшилися та не відпали.

Необхідність обрання стосовно підозрювано го ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі.

Ризики, які існували при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшились та продовжують існувати, що дає достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме в даному випадку: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі особливо тяжких, враховуючи наявність вищеописаних ризиків, обґрунтовано вбачається неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому сторона обвинувачення приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , так як застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної та забезпечити всебічне, повне та об`єктивне проведення досудового розслідування у розумні строки.

Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини кримінального провадження, а також тяжкість наслідків, спричинених даними кримінальними правопорушеннями, все це свідчить про недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.

Просила суд: продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України, у кримінальному провадженні № 0000073 від 26.01.2025, в межах строку досудового розслідування, тобто до 10.10.2025 включно.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що ризики, які були встановлені при обранні запобіжного заходу, продовжують існувати. Слідством не знайдені всі речові докази та проводяться їх пошуки. Завершити досудове розслідування неможливо до закінчення строку дії попередньої ухвали про запобіжний захід, оскільки не проведені всі експертизи та не виконана ухвала суду про тимчасовий доступ до речей і документів. Самі кримінальні правопорушення свідчать про неможливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримала, просила суд його задовольнити. Зазначила, що нею помилково у прохальній частині клопотання неправильно зазначені статті, за якими підозрюється ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання та продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 . Зазначив, що ризики є необґрунтованими. Підозра вручена 10.04.2025, отже був час утекти, а у судове засіданні для обрання запобіжного заходу він прийшов сам, що свідчить, що не має наміру переховуватися та вчиняти тиск на свідків, хоче довести невинуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких підозрюється. Просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжних захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання. Також просив взяти до уваги, що підозрюваний має батька з інвалідністю ІІ групи.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши прокурора, слідчого, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника, ознайомившись із матеріалами клопотання, перевіривши матеріали клопотання на відповідність вимогам КПК України та дослідивши документи, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею у межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно із статтею 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчим суддею встановлено, що Уманським РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні №0000073 від 26.01.2025, у межах якого ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

11.04.2025 ухвалою слідчого судді до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09.06.2025, без можливості внесення застави, який в подальшому неодноразово продовжено, востаннє ухвалою від 07.07.2025 до 04.09.2025 включно без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді від 04.07.2025 строк досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до шести місяців, тобто до 10.10.2025.

Оскільки строк обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу закінчується 04.09.2025 та існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, слідчий за погодженням з керівником Уманської окружної прокуратури звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість подальшого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З урахуванням відсутності у слідчого судді права на даному етапі досудового розслідування вирішувати питання, які належать до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті, в тому числі оцінювати докази з точки зору їх достатності й допустимості для підтвердження чи спростування винуватості особи у вчиненні злочину та кваліфікації її дій, обов`язку судді на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити вірогідність та достатність причетності підозрюваного до кримінально-караних дій для застосування щодо нього обмежувального заходу, надані стороною обвинувачення фактичні дані, що містяться в долучених до клопотання матеріалах, є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, з чим закон пов`язує можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчим суддею враховується, що не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, наявність яких була встановлена при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зокрема ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, оскільки можливе притягнення до кримінальної відповідальності та суворість покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_10 , може бути розцінена ним більш небезпечним ніж переховування та втеча. Також не зменшився та продовжує існувати ризики знищення, приховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінальних правопорушень, оскільки досудове розслідування триває, слідчим та прокурором вживаються заходи щодо збирання доказів, в тому числі щодо відшукання знаряддя вчинення злочинів, які вчинялись в умовах неочевидності та з елементами приховування підозрюваними їх наслідків. Крім того, з достатньою вірогідністю продовжують існувати ризик незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних з метою зміни ними показів на його користь та ризик перешкоджання кримінальному провадженню у виді нез`явлення за викликом, відчуження майна, на яке може бути накладено арешт з метою конфіскації. Також, обставини розслідуваних злочинів свідчать про те, що підозрюваний схильний вирішувати побутові проблеми незаконним шляхом із невиправданим застосуванням насильства, а наявна обґрунтована підозра у вчиненні, в тому числі і особливо тяжких злочинів, які призвели до смерті людини, та обставини їх вчинення, на думку суду, свідчать про стійке неприйняття підозрюваним загальновизнаних у суспільстві правил поведінки та моральності і характеризує його як особу, що схильний до вчинення інших кримінальних правопорушень.

Отже, при вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 слідчий суддя виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення наявних ризиків.

У судовому засіданні не встановлено даних про зменшення чи відсутність ризиків, а також про наявність достатніх стримуючих факторів для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Також слідчим суддею враховується, що будь-яких інших обставин, які би свідчили про те, що застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, матеріали клопотання не містять та доказів наявності таких обставин стороною захисту не надано.

Суд не бере до уваги посилання захисника на недоведеність наявності ризиків та необґрунтованості підозри, відсутність судимості у підозрюваного, як підстав для відмови в продовженні строку тримання під вартою та зміни запобіжного заходу, оскільки вказані обставини не зменшують суспільну небезпеку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких на вказаному етапі підозрюється ОСОБА_5 , та не спростовують існування ризиків, наявність яких була встановлена слідчим суддею.

У даному випадку доводи сторони захисту не вказують на наявність у ОСОБА_5 обставин, що переважають суспільний інтерес у справі, що має значний резонанс, який полягає у повному та неупередженому проведенні досудового розслідування в розумні строки, а тому тримання підозрюваного під вартою є виправданим за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Водночас у судовому засіданні взяті до уваги доводи прокурора відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, а саме, що для завершення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких була предметом перевірки слідчим суддею при вирішенні питання про продовження строку досудового розслідування.

Таким чином, вирішуючи питання можливості зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу на більш м`який, слідчий суддя вважає недоведеною та недостатньо обґрунтованою можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки стороною захисту не надано переконливих доказів того, що такий запобіжний захід зможе запобігти наявним та доведеним ризикам.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , обставини їх вчинення та наявні ризики, а також те, що на цій стадії досудового розслідування з об`єктивних причин неможливо провести всі необхідні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти наявним ризикам та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного, а тому вважає, що вказані обставини у своїй сукупності виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні в тому числі тяжкого та особливо тяжких умисних злочинів, вчинених із застосуванням насильства та які спричинили загибель людини, то відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного засобу.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 184, 193-199, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк застосування щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 10 жовтня 2025 року, включно, без визначення розміру застави, з триманням підозрюваного в Державній установі « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному та захиснику до відома, та направити до Державної установи « ІНФОРМАЦІЯ_4 » для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1