ЄУН № 337/6668/24
Провадження № 1-кп/337/183/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в порядку спеціального судового провадження (in absentia), у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Токмак Пологівського району Запорізької області, громадянки України, заміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , не є особою, щодо якої здійснюється особливий порядок кримінального провадження, передбачений ст. 480 КПК України, раніше на території України не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 1111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У невстановлені дату та час, але не пізніше листопада 2022 року, громадянка України ОСОБА_5 , будучи проросійськи налаштованою особою, діючи з прямим умислом, із власних корисливих та ідеологічних мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на тимчасово окупованій території Запорізької області, у м. Токмак, Токмацької міської територіальної громади Пологівського району, прийняла пропозицію невстановлених осіб з числа представників окупаційної влади держави-агресора рф та добровільно зайняла посаду (мовою оригіналу) «начальника отдела культуры» у незаконному органі влади (мовою оригіналу) «Военно-гражданская администрация г. Токмак Запорожской области», яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих функції, створеному на тимчасово окупованій території міста Токмака з місцем розташування за адресою: Запорізька область, вул. Революційна, буд.45.

Перебуваючи на вказаній посаді у незаконному органі влади ОСОБА_5 , діючи умисно, на виконання незаконно отриманих владних повноважень та обов`язків, покладених на неї представниками окупаційної адміністрації держави-агресора рф, організувала роботу структурного підрозділу, направленого на реалізацію незаконної політики держави-агресора рф у забезпеченні влади держави-агресора рф на тимчасово окупованій території Токмацької міської територіальної громади, шляхом впровадження проросійських наративів, у тому числі популяризації окупаційної влади серед місцевого населення через реалізацію культурної політики, забезпечення функціонування незаконного органу влади, розробки та видання незаконних нормативно-правових актів обов`язкових для виконання в сфері культури, поширення інформаційних масивів, що містять в собі пропаганду ідей «руського мира», ідеологічне забезпечення культурно-масових заходів із проросійською спрямованістю, що призводить до штучного створення у місцевих мешканців хибних уявлень про благі наміри представників окупаційної адміністрації рф та незворотного і стабільного існування на території Токмацької міської територіальної громади, зокрема, влади держави-агресора рф та ідеї «руського мира».

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої ОСОБА_5 (in absentia), яка показань суду не надавала та будь-яких клопотань від останньої на адресу суду також не надходило.

Водночас, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в у Донецькій та Запорізькій областях.

Повістки про виклик обвинуваченої ОСОБА_5 , а також інформацію про процесуальні документи надсилались та публікувались відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_5 , яка в свою чергу повинна була знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчить про її наміри від ухилення від кримінальної відповідальності.

В той же час, ухилення обвинуваченої ОСОБА_5 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останньою її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п.«g» п.3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Захисник ОСОБА_4 у судових засіданнях зазначав, що не мав можливості зв`язатися з обвинуваченою і з`ясувати в неї правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник належним чином приймав участь у реалізації права на захист обвинуваченої ОСОБА_5 під час судового розгляду та висловив свою позицію з приводу всіх процесуальних питань, що відбулись в судових засіданнях.

Судом визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказуванню в межах даного провадження, що тимчасова окупація з боку рф частини території України, яка розпочалася із збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, починаючи з 20 лютого 2014 року та повномасштабного вторгнення рф на територію України 24 лютого 2022 року, а також анексія з боку рф частини території України є загально відомими фактами, які за хронологією подій: а) констатовані нормативними, хоча і засудженими з точки зору міжнародного права, актами рф, а також «нормативними актами» самопроголошених суб`єктів на території України, законність яких не визнається державою Україна, проте прийнятих судом у даному випадку до уваги, оскільки вирішується питання про відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого були прийняті такі акти; б) встановлені національними нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для застосування на території України; в) засуджені міжнародними актами колективного реагування, - а відтак ці факти не потребують окремого судового доказування.

На підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.1111 КК України, стороною обвинувачення надано наступні докази, які були досліджені судом:

Допитані в судовому засіданні свідки, а саме:

Свідок ОСОБА_6 пояснила в судовому засіданні, що в органах місцевого самоврядування вона працює з 2002 року. Займала посаду старости виконавчого комітету Покровського старостинського округу. ОСОБА_5 знає років 8-10, та працювала начальником Відділу культури Токмацької районної адміністрації. На тимчасово окупованій території свідок була до 07 квітня 2022 року. В місцевих інформаційних каналах у вайбері і телеграм вона бачила, що ОСОБА_5 пішла на співпрацю з ворогом, зокрема - 09 травня приймала участь у запаленні вічного вогню, де також була присутня т.зв. співачка «Чічєріна», здійснювала керування напрямком «культури» у м.Токмак, виступала на «день працівників сільського господарства», на меморіалі у Чапаєвці з місцевим російським воєнкомом ОСОБА_7 (який одним із перших пішов на співпрацю з окупантами). Знайомі свідка, що залишились в окупації, повідомляли, що ОСОБА_5 продовжила працювати на тій самій посаді. Після окупації, але до виїзду свідка на підконтрольну територію, ОСОБА_5 один раз телефонувала їй і запитувала, чи на місці вона та її підлеглі дівчата. Після не спілкувались. Чи добровільно ОСОБА_5 пішла на співпрацю, чи примусово, - не знає, але вважає, що добровільно. ОСОБА_5 при окупації було добре.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що працювала у відділі культури Токмацької міської ради і займала посаду директора централізованої бібліотечної системи, підпорядковану ОСОБА_5 . Обвинувачену знає з 2013 року. В окупації свідок була до 27 березня 2022 року. На той час активних дій від ОСОБА_5 не було, але після проукраїнських мітингів у місті за участю свідка, ОСОБА_5 подумала, що свідок опублікувала у фейсбуці світлини цих мітингів, знятих з даху міської ради. 08 березня 2022 року ОСОБА_5 проводила із свідком розмову з цього приводу, питала, чи то вона знімала. Обвинувачена сказала, що оскільки інших кандидатур немає (майже у всіх ОСОБА_5 тоді забрала ключі), то повідомить про це коменданта. Після до свідка приїхала п`ятеро озброєних військових розбиратись з цього приводу. В Токмаку свідок з друзями організовувала гуманітарний штаб з ліками та їжею, і ОСОБА_5 , яка малу важку хворобу внутрішніх органів, зверталась до неї, і та допомагала купити обвинуваченій ліки. Після виїзду, з телеграм каналів свідок бачила, що ОСОБА_5 займала посаду начальника штабу «ми разом із росією», а потім начальника відділу культури Токмацького муніципального округу. Свідок точно не знає, чи добровільно ОСОБА_5 зайняла окупаційні посади, однак вважає що добровільно, оскільки ОСОБА_5 вмовляла інших колег працювати на окупантів, розповідаючи, які це гарні перспективи, а деяких вона намагалась примусити. Ті колеги пропонували ОСОБА_5 виїхати, але вона відмовлялась. До свідка ОСОБА_5 не підходила, оскільки знала її проукраїнську позицію. Діяла ОСОБА_5 ініціативно, що також свідчить про добровільність.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 (допита у режимі відеоконференції) пояснила, що вона працювала керівником ЦНАП і перебувала в окупації до 01.04.2022 року. Тоді в кінці березня від ОСОБА_5 особисто чула, що їй окупаційна влада запропонувала розробити сценарій і провести заходи на 01 травня. Свідок коментувала, що це божевілля, але ОСОБА_5 казала, це їй нічого не коштуватиме, оскільки у неї вже є готовий сценарій. Знайомим і колегам свідка (ПІБ названі в засіданні, однак не вказуються для забезпечення їх безпеки), ОСОБА_5 пропонувала посади і роботу на окупаційну владу, однак ті відмовлялись. Свідок вважає, що ОСОБА_5 пішла на співпрацю добровільно, оскільки зробила це відразу. ОСОБА_5 казала, що при всій владі люди живуть. Можливість виїхати на той час була у всіх, хто хотів.

ОСОБА_10 , допитаний в судовому засіданні в якості свідка пояснив, що він народився у м. Токмак і жив там. До окупації працював заступником начальника служби охорони Запоріжжяобленерго з базуванням у м. Токмак. 24 лютого 2022 року їм стало відомо про напад, 25го підійшли танки, 26го зайшли у місто. Працівників Запоріжжяобленерго перший час не чіпали. В липні 2022 року до них прийшли представники «Таврія енерго», що від окупантів, і сказали, що тепер вони всі підпорядковані ним, і з наступного дня запрошують всіх на роботу. Наступного дня свідок виїхав до Запоріжжя. ОСОБА_5 до окупації працювала у відділі культури виконкому. Знає її близько 20 років, але дружні відносини не підтримували. Після початку окупації свідок з іншими представниками Запоріжжяобленерго повинен був їздити на наради, що організовували окупанти, у КП «Котнакт». Наради були 1-2 рази на тиждень. На самих нарадах він не був, але приїжджав з працівниками РЕС, і чекав на вулиці. Там він бачив багатьох місцевих колаборантів, в тому числі ОСОБА_5 . Її бачив дуже часто. Вона не була залякана, йшла добровільно. Щоб когось примусили працювати на окупацію, свідок не знає.

Протоколом огляду від 25 липня 2022 року інформації, отриманої за результатом проведення негласної слідчої (розшукової) дії, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 24 травня 2022 року у справі ЄУН №4807/1918/22 (інформацію розсекречено, дозвіл на використання в кримінальному провадженні надано), втручання у приватне спілкування громадянки ОСОБА_5 , в тому числі, мобільного терміналу та абонентського номера оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , відповідно до яких, у червні-липні 2022 року ОСОБА_5 займається допуском представників окупантів до будівлі «Будинку культури», організацією проведення виступів, масових культурних заходів, в тому числі присвяченим російським святам та популяризації окупації, «дня відкритих дверей», екскурсій, виконання завдань «коменданта», керує роботу підлеглих, організовує щоденне відтворення гімну росії у місті, зустрічаються з представниками російської адміністрації, тощо.

Протокол огляду від 21 серпня 2023 року за змістом якого слідчим за допомогою мережі Інтернет за посиланням https://t.me/tokmakpology, було оглянуто інформацію, розміщену у багатоплатформовому месенджері «Telegram» на каналі «Токмак: ПеремогаІнформ» (3493 підписника на момент огляду), в ході якого оглянуто публікацію від 04.08.2022 року о 15:43 год., що складається з фотознімка чотирьох жінок на форі російських прапорів, із гаслом «ми разом із росією» «ми один народ». Другою зліва на фото зображена ОСОБА_11 .

Протоколом від 03 серпня 2023 року про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 27 липня 2023 року у справі ЄУН №4807/4094/23 (інформацію розсекречено, дозвіл на використання в кримінальному провадженні надано), відповідно до якого під час здійснення негласної слідчої (розшукової) дії було знято інформацію з електронних інформаційних систем - електронної поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку використовує мешканець Пологівського району Запорізької області ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що займав в окупаційній адміністрації посаду (мовою оригіналу) «и.о.Главы ВГА г.Токмак Токмакского района». В папці «Відправлені» містяться повідомлення:

- на адресу від 12.07.2023 року о 10:08 годині з файлом «805_.rar», в якому, в тому числі, є фото документів: «Табель обліку робочого часу за листопад 2022 року», в п.42 вказана ОСОБА_5 , посада - начальник відділу культури, маються відмітки за всі робочі дні місяця, явок годин - 167, явок днів - 21.; «Відомості по нарахуванню заробітної плати за листопад 2022 року» в п.47 вказана ОСОБА_5 , посада - начальник відділу, оклад - 20300,00, робочі дні - 21, відпрацьовано днів/годин - 21, місячна норма робочого часу - 167, нараховано по окладу - 20300,00, доплати і надбавки, ранг - 900,00, вислуга років - 4240,00, надбавки за високі досягнення в роботі - 12720,00, місячна премія - 20300,00, всього нараховано - 58460,00, до виплати - 58460,00.; «Табель обліку робочого часу за грудень 2022 року», в п.42 вказана ОСОБА_5 , посада - начальник відділу культури, маються відмітки за всі робочі дні місяця, явок годин - 176, явок днів - 22.; «Відомості по нарахуванню заробітної плати за грудень 2022 року» в п.46 вказана ОСОБА_5 , посада - начальник відділу, оклад - 20300,00, робочі дні - 22, відпрацьовано днів/годин - 22, місячна норма робочого часу - 176, нараховано по окладу - 20300,00, доплати і надбавки, ранг - 900,00, вислуга років - 4240,00, надбавки за високі досягнення в роботі - 12720,00, місячна премія - 20300,00, матеріальна допомога - 20300,00, премія за індивідуальний вклад в розвиток області - 20300,00, всього нараховано - 99060,00, до виплати - 99060,00. Кожен з Документів завірений відписом «и.о.Главы ВГА г.Токмак Токмакского района ОСОБА_13 », з російським гербом, підписані начальником відділу ОСОБА_14

- на адресу від 12.07.2023 року о 10:03 годині з файлом «805_.rar», в якому, в тому числі, є документ у формі таблиці, затверджений «и.о.Главы ВГА г.Токмак Токмакского района ОСОБА_13 », платіжна відомість, бюджетна класифікація, в одній з граф вказана ОСОБА_5 , паспортні дані - НОМЕР_2 виданий Токмакським МВ УМВС України в Запорізькій області 25.03.2000, місце проживання (адреса реєстрації) - АДРЕСА_1 , сума, рублів - 8460,00;

- на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 від 26.05.2023 року о 15:16 годині з файлом «1211.pdf», в якому, за супровідним листом в.о.голови військово-цивільної адміністрації м.Токмак ОСОБА_15 на адресу Управління регіональної політики та розвитку територій Департаменту соціально-політичних комунікацій, інформаційної політики ОСОБА_16 26 травня 2023 року за №1211, в якості додатку направлено інформацію (ПІБ, контактні телефони, телеграм) заступників голів по напрямкам і начальників відділів військово-цивільної адміністрації муніципального утворення м. Токмак, в тому числі, - начальника відділу культури ОСОБА_5 , номер телефону мир - НОМЕР_3 , на зв`язку - НОМЕР_4 .

Протоколом огляду від 17 листопада 2024 року інформації, отриманої за результатом проведення негласної слідчої (розшукової) дії, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 13 лютого 2024 року у справі ЄУН №4807/964/24 (інформацію розсекречено, дозвіл на використання в кримінальному провадженні надано), втручання у приватне спілкування громадянина України ОСОБА_17 , який зайняв посаду в незаконному правоохоронному органі (мовою оригіналу) «ОМВД россии Токмакский», відповідно до якого під час здійснення негласної слідчої (розшукової) дії було знято інформацію з електронних інформаційних систем, - мобільного телефону з номером НОМЕР_5 , в тому числі додатку «Telegram», з прив`язаним до номера нікнеймом « ОСОБА_18 ». У папці «Chats» оглянуто чат з користувачем « ОСОБА_19 », де ОСОБА_5 повідомляє про проведення перевірки в школі мистецтв і необхідність ОСОБА_17 прибути на місце. Крім того ОСОБА_5 вітає ОСОБА_17 з днем російської поліції.

Відповідь Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області від 24.06.2024 року, що відповідно до інформаційної підсистеми «Оформлення документів, що підтверджують громадянство України» та інформаційної підсистеми «Заява про видачу паспорта громадянина України - зразка 1994 року» Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим 25.03.2000 року Токмацьким РВ УМВС України в Запорізькій області, та паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_6 , виданим 21.07.2011 року, орган, що видав 2322 та серії НОМЕР_7 , виданим 14.06.2019 року, орган, що видав 2339.

Інформацією Управління державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області, що відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлені актові записи: №354 від 14 липня 1971 року про народження ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; №207 від 29 серпня 1992 року про шлюб ОСОБА_21 і ОСОБА_22 ; №183 від 18 травня 1993 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_23 , батьки ОСОБА_21 і ОСОБА_5 ; №101 від 15 вересня 2005 року про розірвання шлюбу ОСОБА_21 і ОСОБА_5 .

Наданими Управлінням державної міграційної служби України в Запорізькій області копій заяв про видачу паспорта громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та обліковою карткою особи ОСОБА_5 , обліковою карткою на особу, яку порушує питання при видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_5 .

Інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Одночасно слід зазначити, що суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.1111 КК України, наступні матеріали та процесуальні документи, що надані стороною обвинувачення: витяги з ЄРДР, постанову про визначення групи прокурорів, зміни групи прокурорів, постанови про визначення слідчих, повідомлення про підозру та виклик до слідчого ОСОБА_5 , протоколи огляду веб-сайті Офісу Генерального прокурора та у газеті «Урядовий кур`єр», повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_5 , доручення про надання безоплатної правової допомоги, постанови про доручення призначити захисника для здійснення безоплатної правової допомоги у кримінальному провадженні, повістки про виклик, тощо, оскільки за своїм змістом вказані документи не містять ознак доказів, що мають значення для вирішення кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону та належними особами.

Захисник ОСОБА_4 вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину не доведена, оскільки стороною обвинувачення не надано достатньо допустимих доказів для безумовного підтвердження вчинення злочину обвинуваченою.

Дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний із зазначених доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 1111 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового провадження.

При цьому, суд вважає, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні було проведено уповноваженими посадовими особами з дотриманням встановлених кримінально-процесуальним кодексом правил. У суду немає сумнівів в його об`єктивності та достовірності, а добуті в його ході докази є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою, і в достатній мірі підтверджують вину обвинуваченої ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим суд бере їх за основу при ухваленні цього вироку.

Судом не встановлено таких доказів, на яких ґрунтується доказування вини обвинуваченої ОСОБА_5 , які були б отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини.

Так, вина обвинуваченої ОСОБА_5 повністю підтверджується показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які за час перебування на тимчасово-окупованій території особисто бачили, спілкувались з ОСОБА_5 , а також від мешканців т.о.т., як і свідок ОСОБА_6 , дізнавались про співпрацю обвинуваченої з окупаційною владою та виконання адміністративних функцій старости у незаконному органі влади.

При цьому, вказані свідки прямо вказали на те, що ОСОБА_5 , діяла добровільно та ініціативно, намагаючись отримати прихильність окупаційної влади і вислужитись перед ними.

Не довіряти показам вказаних свідків у суду немає підстав, оскільки обставин, що вони оговорюють обвинувачену, судом не встановлено. Свідки були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві пояснення та надали суду покази під присягою. Їх пояснення є логічними, послідовними, повними, конкретними та такими, що узгоджуються між собою та з іншими дослідженими судом доказами.

Посилання захисника ОСОБА_4 , що свідки не бачили наказ про призначення ОСОБА_5 , на знали точну назву її посаду, не спростовує ініціативність дій ОСОБА_5 на користь окупаційної влади, як то спроби вмовити місцевих перейти на бік окупантів, допомогу у боротьбі з проукраїнські налаштованими мешканцями, допомога на первісному етапі окупації у створені позитивного іміджу.

Свідки підтвердили особу ОСОБА_5 , посилаючись на тривале знайомство із нею.

Пояснення свідків у справі узгоджуються з безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, зокрема, з відомостями, які містяться в оглянутих каналах у багатоплатформовому месенджері «Telegram» - «Токмак: ПеремогаІнформ», про участь ОСОБА_5 у заходах на підтримку російської окупації - «ми разом із росією» «ми один народ», інформацією, отриманою за результатом проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіозаписами спілкування ОСОБА_5 з окупаційною владою, виконання завдань комендатури і адміністрації, в тому числі щодо проведення масових культурних заходів, святкування російських свят, щоденне відтворення у місті російського гімну, продовження керування Відділом культури на російських умовах; офіційних документах окупаційної влади, про включення ОСОБА_5 до складу працівників відповідних органів, облік відпрацьованого нею часу, починаючи з листопада 2022 року, та нарахування за це заробітної плати; робоче спілкування з представниками правоохоронних органів при окупаційній владі.

Жодних обґрунтованих доводів, які б давали підстави вважати вищезазначені докази недостовірними, стороною захисту під час судового розгляду не наведено.

За частиною 5 статті 1111 КК України, серед іншого, передбачена відповідальність за добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора. Окупаційна адміністрація російської федерації це сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг (п.6 ст. 11 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). У складі цього правопорушення важливим для кваліфікації є місце його вчинення - тимчасово окупована територія України. У кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами статей 39, 40 КК України, однак яких суд у цьому кримінальному провадженні не встановив. Організаційно-розпорядчі обов`язки - це обов`язки зі здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Адміністративно-господарські обов`язки - це обов`язки з управління чи розпорядження державним, колективним або приватним майном.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №638/5446/22 (провадження №51-4092км23).

Дослідивши наведені вище докази, суд не знайшов підтвердження того, що ОСОБА_5 була вимушена зайняти зазначену вище посаду та діла під фізичним чи психічним примусом з боку осіб, які представляли іноземну державу - росію.

Отже, суд вважає, що сукупність безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів переконливо, поза розумним сумнівом, доводить те, що обвинувачена ОСОБА_5 , будучи громадянкою України, після повномасштабного вторгнення рф в Україну, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, у невстановлені дату та час, але не пізніше листопада 2022 року (момент вперше встановленого офіційного виконання обов`язків і нарахування заробітної плати окупаційною адміністрацією) прийняла пропозицію представників окупаційної влади держави-агресора рф та добровільно зайняла посаду (мовою оригіналу) «начальника отдела культуры» у незаконному органі влади (мовою оригіналу) «Военно-гражданская администрация г. Токмак Запорожской области», та перебуваючи на вищевказаній посаді організувала роботу ввіреного їй структурного підрозділу.

Суд вважає, що обвинувачена безумовно усвідомлювала факт окупації та агресії з боку рф незаконності створення окупаційною владою органів, яким притаманні функції органів влади, створених на тимчасово окупованій території в умовах збройного конфлікту та введеного воєнного стану, здійснювала свідомо, умисно, добровільно за власним волевиявленням.

Також суд враховує і те, що обвинувачена ОСОБА_5 , маючи достатній життєвий досвід та рівень знань не могла не розуміти незаконності вчинених нею дій та можливості завдання своїми умисними діями шкоди державі Україна.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 1111 КК України, тобто добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави агресора.

У відповідності до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч.5 ст.1111 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

Обираючи обвинуваченій ОСОБА_5 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії тяжких злочинів, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставини, відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 судом не встановлені.

Обставиною, яка обтяжує її покарання, є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих покарання обставин, тривалість, характер і ініціативність вчинених обвинуваченим діянь, суд вважає, що обвинуваченій необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк, в межах передбаченого санкцією ч.5 ст.1111 КК України, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що надають публічні послуги, на максимальний строк, із застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна.

При цьому суд враховує правові висновки, викладені у постанові колегії Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі №753/18479/16-к (провадження №51-520км18) та постанові колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.06.2022 року по справі №171/869/21 (провадження №51-838км22) в частині можливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю, з огляду на положення, передбачені ст. 55 КК України.

Також, призначаючи покарання суд враховує, що згідно ч.1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого і що згідно ч.2 ст. 52 КК України конфіскація майна відноситься до додаткових видів покарання.

Таке покарання стосовно ОСОБА_5 на переконання суду, є необхідним та достатнім для її виправлення і попередження вчинення нею та іншими особами кримінальних правопорушень.

Суд не вбачає підстав для зміни ОСОБА_5 застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якого необхідно продовжити до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного її затримання.

Речові докази, процесуальні витрати у справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 1111 КК України, і призначити їй покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах України та в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в органах, що надають публічні послуги на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного їй майна.

Дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до набрання цим вироком законної сили.

Строк відбуття основного покарання ОСОБА_5 , слід рахувати з моменту її затримання на виконання цього вироку.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади у правоохоронних органах України та в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в органах, що надають публічні послуги, слід рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений в Запорізького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1