КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/5010/2025 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді- ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційні скарги заступника начальника першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2025 року, -

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою залишено без задоволення клопотання детектива Бюро економічної безпеки України ОСОБА_10 , погодженого заступником начальника першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 13.08.2025, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в певний період доби, а саме з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступної доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, роз`яснено про те, що підозрюваний має право залишати місце проживання в нічний період доби під час оголошення повітряної тривоги для слідування в найближче місце безпеки та з метою відвідування медичних закладів для отримання медичних послуг лікування щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брянка Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор та захисник подали апеляційні скарги.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2025 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити дане клопотання.

Мотивуючи вимоги своєї апеляційної скарги, вказує на те, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, прийнятою з істотним порушенням кримінального процесуального закону, а тому такою, яка підлягає скасуванню.

Зазначає, що слідчим суддею при постановленні оскаржуваного рішення належним чином не враховано тяжкість інкримінованого підозрюваному вчиненого корупційного кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю строком до 3 років з конфіскацією майна.

Як наслідок існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Відтак достатні підстави вважати, що будь-який з більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Звертає увагу, що на даний час у рамках цього кримінального провадженні досудовим розслідуванням не встановлено усі обставини у справі, що мають значення, а також не встановлено всіх причетних до кримінального провадження осіб.

Захисник підозрюваного в своїй апеляційній скарзі та доповненнях до неї просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2025 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання детектива.

Вважає повідомлену підозру необґрунтованою, оскільки надані докази не відповідають критеріям достовірності та допустимості зазначеної підозри.

Наявність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведено.

Окрім цього, слідчим суддею не прийнято до уваги обставини визначені ст. 178 КПК України, зокрема наявність постійного місця проживання та роботи, міцності соціальних зв`язків, підозрюваний неодноразово був відзначений за багаторічну сумлінну працю, вагомий внесок у розвиток галузі, вирішення соціальних питань, відзначений за активну підтримку Збройним Силам України, раніше не судимий.

Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу та просили її задовольнити за наведених у ній підстав, а у задоволенні апеляційної скарги сторони обвинувачення відмовити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, а його апеляційну скаргу задовольнити, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, детективами Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000024 від 15.05.2025 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

13.06.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

17.06.2025 детектив Бюро економічної безпеки України ОСОБА_10 , за погодженням з заступником начальника першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , звернувся з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри про вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, наявності існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливості, на думку сторони обвинувачення, іншого більш м`якого запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2025 року вказане клопотання органу досудового розслідування залишено без задоволення, застосовано до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 13.08.2025, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в певний період доби, а саме з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступної доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, роз`яснено про те, що підозрюваний має право залишати місце проживання в нічний період доби під час оголошення повітряної тривоги для слідування в найближче місце безпеки та з метою відвідування медичних закладів для отримання медичних послуг лікування.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження в тому числі є запобіжні заходи.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про : наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження за клопотанням органу досудового розслідування є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Системний аналіз норм КПК України та практики ЄСПЛ свідчить про наявність в КПК України понять, які відповідають різним стандартам доказування (переконання) - достатніх підстав (доказів), обґрунтованої підозри, поза розумним сумнівом.

Стандарт достатніх підстав (доказів) використовується в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, мети постановлення тих чи інших процесуальних рішень, вчинення процесуальних дій та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчим суддею, судом (наприклад, статті 157, 163, ч. 5 ст. 234, 260 КПК України), так і слідчими, прокурорами (зокрема, статті 134, 271, 276 КПК України).

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри має бути співмірним зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають та/або можуть бути пов`язані із прийняттям відповідного процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії. При цьому чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. Отже стандарт доказування (переконання) поступово зростає з перебігом ефективного розслідування, а втручання у права і свободи особи потребує більш глибокого обґрунтування, що повною мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частини 5 статті 9 КПК). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Враховуючи, що стандарт достатніх підстав (доказів) є нижчим ніж стандарт обґрунтованої підозри, для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування до висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, доказів, які пов`язують підозрювану з кримінальним правопорушенням, достатньо аби виправдати подальше розслідування та застосування запобіжного заходу відносно останньої.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними доказами.

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому на даному етапі провадження колегія суддів не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, наявність чи відсутність в діях підозрюваної складу того чи іншого кримінального правопорушення, адже такі висновки опосередковано пов`язані з питанням винуватості особи у вчиненні злочину. Крім того, обставини здійснення підозрюваною конкретних дій, їх кваліфікація та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час досудового розслідування. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, колегія суддів вважає, що наявність фактів та інформації, на які посилається орган досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінують.

Таким чином, колегія суддів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій за ч. 5 ст. 191 КК України, яка є виключною прерогативою суду за результатами розгляду справи по суті, приходить до висновку про наявність в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження достатніх фактичних даних (фактів та інформації), які свідчать про можливу причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Із врахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про необґрунтованість повідомленої підозрюваному підозри є, на думку колегії суддів, безпідставними.

Перевіряючи доводи клопотання органу досудового розслідування на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Твердження прокурора про неврахування слідчим суддею наявності існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також посилання захисника щодо недоведеності існування зазначених ризиків, є, на думку колегії суддів, необґрунтованими, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування того чи іншого запобіжного заходу та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність його застосування.

Разом з тим, застосовуючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя належним чином не прийняв до уваги зміст п. 3 ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України.

Тобто, постановляючи оскаржуване рішення слідчим суддею належним чином не прийнято до уваги обставини визначені ст. 178 КПК України, зокрема наявність у ОСОБА_8 постійного місця проживання та роботи, міцності соціальних зв`язків, що останній неодноразово був відзначений за багаторічну сумлінну працю, його вагомий внесок у розвиток галузі, вирішення соціальних питань, відзначення за активну підтримку Збройним Силам України, що він є раніше не судимим.

З огляду на такі обставини застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, є невиправдано обтяжливим для останнього. Тому колегія суддів вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вказаний запобіжний захід, на думку колегії суддів, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків. З цією метою колегія суддів вважає доцільним покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою клопотання органу досудового розслідування задовольнити частково та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, який, на думку колегії суддів, є співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками, і підстав вважати його занадто м`яким немає.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 194, 196, 199, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги заступника начальника першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2025 року, якою залишено без задоволення клопотання детектива Бюро економічної безпеки України ОСОБА_10 , погодженого заступником начальника першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 13.08.2025, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в певний період доби, а саме з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступної доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, роз`яснено про те, що підозрюваний має право залишати місце проживання в нічний період доби під час оголошення повітряної тривоги для слідування в найближче місце безпеки та з метою відвідування медичних закладів для отримання медичних послуг лікування відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брянка Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання детектива Бюро економічної безпеки України ОСОБА_10 , погодженого заступником начальника першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися за межі м. Дніпро та Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з території України та в`їзд в Україну.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного обов`язків до 13.08.2025.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Виконання вказаної ухвали покласти на детектива у кримінальному провадженні, а контроль за її виконанням - на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала оскарження не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4