Справа № 738/1353/25
№ провадження 1-кп/738/127/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року місто Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000118 від 12.04.2025 р. про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Ушня, Менського району, Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у силу ст. 89 КК України раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

за участю:

секретаря ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Менського районного суду Чернігівської області від 04.08.2023 у справі №738/1071/23, яка набрала законної сили 26.08.2023, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляд штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Постановою Менського районного суду Чернігівської області від 22.09.2023 у справі №738/1478/23, яка набрала законної сили 03.10.2023, ОСОБА_2 визнано винним:

- у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляд штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на шість місяців;

- у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляд штрафу у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу;

- у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляд штрафу у розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на десять років.

На підставі ст. 36 КУпАП, накладено на ОСОБА_2 стягнення в межах санкції, встановленої ч. 3 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на десять років.

Постановою Менського районного суду від 06.03.2024 у справі №738/279/24, яка набрала законної сили 26.04.2024, ОСОБА_2 визнано винним:

- у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляд штрафу у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу;

- у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляд штрафу у розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на десять років.

На підставі ст. 36 КУпАП, накладено на ОСОБА_2 стягнення в межах санкції, встановленої ч. 3 ст. 130 КУпАП у вигляд штрафу у розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на десять років.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За вчинення адміністративного правопорушення до особи застосовується адміністративне стягнення, одним із видів якого є позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» заборонено керування транспортними засобами особам, до яких застосовано, зокрема, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення.

Таким чином, позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами, одночасно припиняє реалізацію вказаного права особою, до якої застосовано цей вид адміністративного стягнення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Однак, ОСОБА_2 достовірно знаючи про наявність постанов Менського районного суду від 04.08.2023, 22.09.2023, 06.03.2024, які набрали законної сили, будучи ознайомленим з ними, з метою невиконання вказаних постанов суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість виконання, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч зазначених постанов суду, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, 12 квітня 2025 року близько 11 год. 00 хв. керував транспортним засобом та був зупинений на відстані близько 200 метрів від села Осьмаки, в напрямку села Бірківка, Корюківського району, Чернігівської області поліцейськими сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну Поліцію» під час керування транспортним засобом, а саме трактором «Сінтай», без державного реєстраційного знаку.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми умисними діями, які виразились в умисному невиконанні постанов суду, що набрали законної сили, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 не визнав своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та показав, що 12 квітня 2025 року він з іншими особами у с. Осьмаки допомагав прибирати сміття біля будинку, якого купила третя особа та попросила допомогти. На своєму тракторі перевозив на подвір`я будинку гілля із саду який знаходиться за 200-300 метрів від будинку. Від його дому до будинку де він допомагав прибирати, трактор пригнав йому знайомий. Він не їздив по дорозі загального користування, а лише на присадибній ділянці, де можна їздити без посвідчення на право керуванням транспортним засобом. Йому відомо, що суд позбавляв його права керування транспортними засобами з накладенням штрафів, які частково сплатив. Трактор до його будинку йому пригнав господар будинку біля якого вбирали сміття. Вказав що не заперечує, що керував трактором на присадибній ділянці, але це було не на дорозі загального користування, тому у його діях відсутній склад кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що працює поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення № 1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліціїв Чернігівської області. 12 квітня 2025 року під час несення служби у с. Осьмаки, помітили трактор з причепом, який рухався на грунтовій дорозі за межами села. На причепі трактора перебувало гілля та сиділо дві особи, а керував трактором ОСОБА_2 та після перевірки документів було встановлено, що останній позбавлений права керування транспортними засобами у зв`язку з чим було викликано слідчо-оперативну групу для фіксації правопорушення. Від місця зупинки трактора, до будинків у селі була значна відстань, можливо до одного кілометра.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що 12 квітня 2025 року прийшла до друзів по вул. Молодіжна у с. Осьмаки, номер будинку не знає оскільки у цьому селі проживає не значний час. Спілкувалися у друзів на подвір`ї за будинку та бачили, що приблизно на відстані 50 метрів від них, ОСОБА_2 стояв біля трактора на сусідському городі біля садка, а біля нього стояли два екіпажі поліцейських. Моменту коли Сірого зупинили працівники поліції вона не бачила. Біля ОСОБА_8 бачила лише поліцейських. Трактор був невеликого розміру, синього кольору та до нього був причеп із сміттям. Вказала, що знає ОСОБА_2 як сусіда, але не знає чий то трактор та обвинувачений тим трактором не керував

На доведення вини обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, прокурором у судовому засіданні було надано суду докази, які було судом досліджені безпосередньо та з яких встановлені наступні факти.

12 квітня 2025 року було оглянуто місце події та складено протокол огляду місця події у якому зафіксовано, що місцем проведення огляду є ділянка місцевості на околиці с. Осьмаки, Корюківського району, Чернігівської області, під`їзд до якої здійснюється зі сторони вул. Шевченка, що в с. Осьмаки, Корюківського району, Чернігівської області. На виїзді з с. Осьмаки у напрямку с. Бірківка з лівої сторони пролягає грунтова дорога яка проходить полем. Праворуч від грунтової дороги проходить лінія електропередач. Опори лінії без номерів. На відстані 4,5 м. від лівого краю дороги розташований трактор з причепом. Трактор «Сінтай» модель Т244 ТНТ, державний номерний знак відсутній. Причеп саморобного виготовлення. На причепі гілки дерев. До протоколу додано фототаблицю(а.п.34-38).

Згідно протоколу огляду речі від 17.04.2025 року слідчим було оглянуто лазерний компакт-диск DVD-R на якому міститься два відеофайла. На першому відеофайлі є запис, що польовою дорогою автомобіль патрульних переслідує трактор з причепом. О 10:43:16 годин 12.04.2025 року трактор зупиняється та за ним зупиняється службовий автомобіль. Після розмови водія трактора з працівниками поліції, водію трактора запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера, для чого проходять до службового автомобіля. Після проходження освідування за допомогою алкотестера, водія трактора перевірено по обліку НПУ за допомогою планшета та встановлено, що останній керував транспортним засобом будучи позбавлений права керування транспортними засобами постановою суду. Після цього викликано слідчо-оперативну групу. При відкритті другого відеофайла встановлено, що на відеозаписах зафіксована розмова поліцейського та водія трактора, який пояснює, що дійсно він позбавлений права керування транспортними засобами постановою Менського районного суду за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП та усвідомлював, що керував трактором не маючи на це право.

До протоколу додано диск, який судом оглянутий у судовому засіданні та з якого вбачається, що ОСОБА_2 керував трактором з причепом на якому сиділо дві особи та лежало гілля дерев. Працівники поліції зупинили трактор на полі на деякій відстані від населеного пункту. З відео чітко вбачається, що саме обвинувачений керував трактором та це було за межами населеного пункту(а.п.40-44).

З листа Менського відділу Державної виконавчої служби у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 17.04.2025 року № 27.2.31/12883 вбачається, що на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання постанов Менського районного суду про стягнення з ОСОБА_2 штрафів у розмірі 17000,00 грн., 34000,00 грн., 51000,00 грн. та 51000,00 грн., додано копію виклику державного виконавця та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення(а.п.45-47).

З листа Територіального сервісного центру МВС № 7444 від 14.04.2025 року вбачається, що ОСОБА_2 станом на 16 квітня 2025 року значиться серед позбавлених права керування транспортними засобами(а.с.48).

Відповідно до листа головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області від 17.04.2025 року ОСОБА_2 посвідчення тракториста-машиніста не видавалось(а.с.49).

У довідці Корюківського районного відділу Відділення поліції № 1(м. Мена) від 16.04.2025 року № 4323/124/44.1-2025 міститься інформація, що за даними бази ІПНП ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності у тому числі за ч.1 та ч. 2 ст. 130 КУпАП(а.п.51).

Постановою Менського районного суду Чернігівської області від 04.08.2023 у справі № 738/1071/23, яка набрала законної сили 26.08.2023, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляд штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу(а.п.119-120).

Постановою Менського районного суду Чернігівської області від 22.09.2023 у справі № 738/1478/23, яка набрала законної сили 03.10.2023, ОСОБА_2 визнано винним:

- у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляд штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на шість місяців;

- у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляд штрафу у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу;

- у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляд штрафу у розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на десять років.

На підставі ст. 36 КУпАП, накладено на ОСОБА_2 стягнення в межах санкції, встановленої ч. 3 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на десять років(а.п.145-147).

Постановою Менського районного суду від 06.03.2024 у справі №738/279/24, яка набрала законної сили 26.04.2024, ОСОБА_2 визнано винним:

- у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляд штрафу у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу;

- у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляд штрафу у розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на десять років.

На підставі ст. 36 КУпАП, накладено на ОСОБА_2 стягнення в межах санкції, встановленої ч. 3 ст. 130 КУпАП у вигляд штрафу у розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на десять років(а.п.165-166).

Суд, заслухавши показання обвинуваченого, допитаних у судовому засіданні свідків та дослідивши письмові докази надані прокурором, приходить до висновку що вина ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України повністю підтверджується на підставі безпосередньо, всебічно, повно й неупереджено досліджених у судовому засіданні доказами з точки зору їх достатності та взаємозв`язку.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 судом не встановлено.

Обвинувачений у судовому засіданні своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України не визнав, оскільки він трактором не керував на дорозі загального користування, а керував лише на присадибній ділянці, де можна це робити і без посвідчення права керування транспортним засобом у тому числі будучи позбавленим такого права. Таку ж думку підтримав захисник обвинуваченого та просив закрити справу у зв`язку з відсутністю у діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Відповідно до ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.10. Правил дорожнього руху України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керування транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З наведених норм законодавства не вбачається будь-яких винятків можливості керування транспортними засобами для осіб, які позбавлені права керування транспортними засобами та незалежно це керування на присадибній ділянці або на дорозі загального користування, а тому суд критично ставиться до пояснень обвинуваченого та його захисника, що керувати без посвідчення водія на присадибних ділянках дозволяється особам позбавлених такого права. Крім того, законодавством не передбачено винятків для осіб позбавлених права керування транспортними засобами, щодо проміжку часу або відстані такого керування.

Згідно ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, раніше неодноразово судимий та у силу ст. 89 КК України судимості погашені, вік обвинуваченого, здійснює догляд за особою внаслідок психічного захворювання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. У досудовій доповіді на обвинуваченого ОСОБА_2 орган пробації дійшов висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 необхідно призначити покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі у межах санкції частини статті на строк 2 роки, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Визначаючи вид та розмір покарання, суд враховує, що обвинувачений офіційно не працює та має заборгованість за штрафи призначені за вчинення ним адміністративних правопорушень, а тому покарання у виді штрафу не досягне самої мети покарання, оскільки реально не буде виконано, а тому покарання у виді позбавлення волі буде достатнім для виправлення обвинуваченого, при цьому розмір покарання необхідно визначити у 2 роки, оскільки у діях обвинувачені відсутні обставини, що пом`якшують покарання та він не виконує покарання у адміністративних справах, тому суд вважає, що відсутні підстави призначати обвинуваченому мінімальний строк позбавлення волі передбачений санкцією статті, при цьому і відсутні обставини, що обтяжують покарання, а також, обвинувачений хоч раніше і притягувався до кримінальної відповідальності, але судимості погашені, тому суд вважає, що призначати максимальний строк позбавлення волі буде занадто великим строком.

Згідно ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Підставою для звільнення особи від відбування покарання з випробуванням є переконання суду в межах його дискреційних повноважень, викладене в мотивованому висновку про можливість її виправлення без відбування покарання. Висновок суду повинен ґрунтуватися на тих відомостях, які він оцінює на час ухвалення рішення, зокрема, відомостях про вчинений особою злочин, характер суспільно небезпечного діяння, його наслідки, зміст мети й мотивів протиправної поведінки, тривалість та інтенсивність протиправної діяльності, наявність чи відсутність судимості в особи, що притягається до кримінальної відповідальності. Крім того, важливе значення для вирішення питання про звільнення від відбування покарання з випробуванням мають відомості, що характеризують: особистісні прояви винуватого в головних сферах життєдіяльності; його соціально-демографічні властивості; спосіб життя; соціальні зв`язки; посткримінальну поведінку; наскільки його ціннісні орієнтири співпадають із загальнопоширеними в суспільстві нормами моралі; соціально-психологічну характеристику винуватого тощо.

Вирішуючи питання про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд враховує що, обвинувачений вчинив нетяжке кримінальне правопорушення, у силу ст. 89 КК України раніше не судимий, здійснює догляд за особою внаслідок психічного захворювання, орган пробації дійшов висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, враховуючи викладене суд приходить до висновку про звільнення обвинуваченого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього, у відповідності до ст. 76 КК України, такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1