Справа № 206/3421/23
Провадження № 1-кс/206/690/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року в залі суду в м. Дніпро слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах СУ ГУНП в Луганській області капітана поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, відомості про яке 21.04.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001009 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпра звернувся старший слідчий в особливо важливих справах СУ ГУНП в Луганській області капітан поліції ОСОБА_3 з вищезазначеним клопотанням.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що у квітні 2014 року, більш точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, на території Луганської області невстановленими особами було створене не передбачене законом збройне формування, члени та структурні підрозділи якого за попередньою змовою зорганізувалися для спільної злочинної діяльності з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

В травні 2014 року до структурного підрозділу вказаного формування, діючого на території м. Лисичанська Луганської області, на добровільній основі увійшов громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав умисел приймати активну участь у його діяльності. При цьому ОСОБА_5 розумів, що діяльність незаконного формування спрямована на знищення живої сили та матеріальних ресурсів правоохоронних органів та Збройних сил України з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншої зброї. Вступивши у вказане збройне формування, ОСОБА_5 , був зарахований до його складу і забезпечений військовим форменим одягом, вогнепальною зброєю та бойовими припасами. Як член вказаного збройного формування, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, розуміючи незаконність його діяльності, став приймати в ньому активну участь, виконуючи визначені йому функції для досягнення мети збройного формування.

Так, в період з початку травня 2014 року по кінець липня 2014 року, ОСОБА_5 , діючи в складі не передбаченого законом збройного формування, діючого на території м. Лисичанська Луганської області, керуючись прямим умислом, маючи при собі вогнепальну зброю та бойові припаси, здійснював командування розвідувально-диверсійною групою, яка під його керівництвом виїздила на бойові завдання на територію, підконтрольну українським військам.

За вказаним фактом 21.04.2016 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001009 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

На підставі зібраних доказів, 21.06.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, яке, вручене у порядку, визначеному ч. 3 ст. 111, ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України.

Постановою слідчого від 06.07.2016 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_6 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;

- протоколами огляду предмета за участю свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в яких під час огляду інтернет-ресурсів https://ok.ru/profile/20_(сторінка соціальної мережі «Однокласники» ОСОБА_8 , 45 лет ОСОБА_9 , виявлено цифрові фотознімки з зображенням особи в камуфльованому одязі та з автоматичною зброє в руках, яку вказані свідки впізнали як ОСОБА_5 .

Крім того, 06.07.2016 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена оперативно-розшукова справа № 2196 з метою встановлення місцезнаходження останнього.

У подальшому, 07.07.2023 слідчим суддею Самарського районного суду м. Дніпропетровська надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до Самарського районного суду м. Дніпропетровська, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчився 28.01.2024 року.

Органом досудового розслідування та оперативним підрозділом ГУНП в Луганській області систематично здійснюються заходи, спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 з метою завершення досудового розслідування та притягнення його до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, на теперішній час місцезнаходження останнього не встановлено.

Додатково проведена перевірка наявності інформації стосовно підозрюваного, яка знаходиться у розпорядженні органів державної влади, державних реєстрах та базах інформації.

Так, відомості про ОСОБА_5 у Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб відсутні.

Крім того, відповідно до листа УКР ГУНП в Луганській області від 22.01.2025 за № 1401/111/14-2025, здійснена перевірка ОСОБА_5 за обліками військовополонених і звільнених з полону, за обліками ДРАЦС, за обліками інформаційно-пошуковими системами Національної поліції України «Розшук», «Впізнання», «Внутрішньо-переміщена особа», внаслідок чого відомостей про місцеперебування ОСОБА_5 не встановлено.

Крім того, відповідно до протоколу огляду всесвітньої мережі Інтернет від 23.04.2025 в базі даних «бази персональних даних росіян», було виявлено відомості, про те що підозрюваний може перебувати на території Сахалінської області РФ.

Додатково проведена перевірка факту перетину підозрюваним державного кордону України, за результатами чого встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з відомостями інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан», у період з період з 2018 року по 22.01.2025, державний кордон України не перетинав.

З урахуванням викладеного, виникла необхідність у вирішенні питання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий просить обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання погоджено прокурором Лисичанської окружної прокуратури Луганської області, оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Розглянувши та дослідивши матеріали в їх сукупності, слідчий суддя доходить висновку про необхідність задовольнити клопотання з наступних підстав.

Слідчий суддя встановив, що 21.04.2016 року до ЧЧ Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області з СБУ при ОШУ АТО надійшли матеріали про те, що ОСОБА_5 причетний до участі у діяльності не передбачених законом збройних формуваннях, діючих на території Луганської області. Відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2016 року за №0001009 за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 206 КК України.

21 червня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 206 КК України, яке, вручене у порядку, визначеному ч. 3 ст. 111, ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України.

Постановою слідчого від 06 липня 2016 року досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001009 від 21.04.2016 року зупинено.

Постановою слідчого від 06 липня 2016 підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено в розшук.

Також судом оглянуто копії протоколів допиту свідків, копію протоколу огляду предмета від 09 червня 2016 року та 10 червня 2016 року, копію протоколу огляду предмета від 04.02.2017 року, копію повідомлення про підозру від 26 грудня 2014 року, копію постанови про оголошення розшуку підозрюваного від 13.03.2015 року; копію ухвали слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2023 року та інші матеріали, якими підтверджується обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , який пояснив, що з 2001 року він знайомий з ОСОБА_5 з яким працював разом на шахті «Привольнянська» ВТ «Лисичанськвугілля». З 2014 року в м. Лисичанську діяло не передбачене законом збройне формування «ЛНР», в якому постійно знаходився ОСОБА_5 , який у вказаний період часу став носити камуфльований одяг з символікою «ЛНР», був озброєний автоматичною зброєю. ОСОБА_5 серед бойовиків НЗФ займав керуючу посаду, здійснював командування розвідувально-диверсійною групою, яка під його керівництвом виїздила на бойові завдання на територію, підконтрольну українським військам;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що з 2014 року в м. Лисичанську діяло не передбачене законом збройне формування «ЛНР», серед учасників якого був ОСОБА_5 , який у вказаний період часу став носити камуфльований одяг з символікою «ЛНР», був озброєний автоматичною зброєю АКС-74. ОСОБА_5 серед бойовиків НЗФ займав керуючу посаду, здійснював видачу зброї іншим учасникам не передбачене законом збройне формування «ЛНР», які базувалися в приміщені СБУ м. Лисичанська, а також здійснював командування розвідувально-диверсійною групою, яка під його керівництвом виїздила на бойові завдання на територію, підконтрольну українським військам;

- протоколами огляду предмета за участю свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в яких під час огляду інтернет-ресурсів https://ok.ru/profile/20_(сторінка соціальної мережі «Однокласники» ОСОБА_8 , 45 лет ОСОБА_9 , виявлено цифрові фотознімки з зображенням особи в камуфльованому одязі та з автоматичною зброє в руках, яку вказані свідки впізнали як ОСОБА_5 .

Про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором свідчить наступне:

06.07.2016 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена оперативно-розшукова справа № 2196 з метою встановлення місцезнаходження останнього.

Відомості про ОСОБА_5 у Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб відсутні.

Крім того, відповідно до листа УКР ГУНП в Луганській області від 22.01.2025 за № 1401/111/14-2025, здійснена перевірка ОСОБА_5 за обліками військовополонених і звільнених з полону, за обліками ДРАЦС, за обліками інформаційно-пошуковими системами Національної поліції України «Розшук», «Впізнання», «Внутрішньо-переміщена особа», внаслідок чого відомостей про місцеперебування ОСОБА_5 не встановлено.

Крім того, відповідно до протоколу огляду всесвітньої мережі Інтернет від 23.04.2025 в базі даних «бази персональних даних росіян», було виявлено відомості, про те що підозрюваний може перебувати на території Сахалінської області РФ.

Додатково проведена перевірка факту перетину підозрюваним державного кордону України, за результатами чого встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з відомостями інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан», у період з період з 2018 року по 22.01.2025, державний кордон України не перетинав.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст. 260 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тобто тримання під вартою).

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні, зокрема, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину проти громадської безпеки, який відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

У відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду, свідчить тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується. Крім того, підозрюваний з 06.07.2016 року перебуває у розшуку, а вжитими заходами спрямованими на встановлення місцезнаходження останнього, зазначені відомості не отримані, інформація про його виїзд з тимчасово окупованої території на підконтрольну органам державної влади територію України не виявлена.Також підозрюваний не може не усвідомлювати протиправний характер своїх дій, незаконність утворення та функціонування незаконного збройного формування, наслідки, що можуть для нього настати внаслідок його участі у незаконному збройному формуванні у разі його затримання та притягнення до кримінальної відповідальності.

На підтвердження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, того, що підозрюваній може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, свідчить наявність у нього необмеженого доступу до документів, речей та інших доказів, що доводять його участь у діяльності незаконного збройного формування, підпорядкуванні іншим особам, виконанні вказівок, тощо, а також до предметів, що мають ознаки знарядь вчинення кримінального правопорушення (зброя, засоби зв`язку, знаки відмінностей, форма, військове та інше спорядження, тощо).Перебування підозрюваного поряд з вказаними документами та об`єктами з одночасною відсутністю доступу до них органу досудового розслідування, свідчить про наявність у підозрюваного можливості знищити чи сховати вказані докази з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний буде незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які викривають його злочинну діяльність необхідно зазначити, що підозрюваний перебуває на окупованій території, спілкується з певним колом осіб, що протиправно займають різні посади в незаконних органах влади на окупованій території, іншими членами та учасниками незаконного збройного формування, які підпорядковуються підозрюваному, або яким підпорядковується він, серед місцевих мешканців, які можуть перебувати від нього в психологічній чи іншій залежності, на яких він може мати вплив внаслідок наявності певних важелів та статусу. Вказані особи можуть підтвердити вчинення підозрюваним протиправних дій, надати відповідні показання у суді та докази. За відсутності доступу до вказаних території органу досудового розслідування, неможливістю допиту таких осіб у якості свідків, з одночасним перебуванням підозрюваного поряд з ними, останній має всі можливості незаконного впливу на них.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваній може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється свідчить те, що підозрюваний тривалий час перебуває у складі незаконного збройного формування, тобто бере участь у протиправних діях, що мають ознаки кримінальних правопорушень, а також не вчиняє жодних дій, що можуть свідчити про його бажання припинити протиправну діяльність (виїзд на підконтрольну територію України, добровільна явка до органу досудового розслідування, сприяння розкриттю злочинів, тощо). При цьому, характер та суспільна небезпечність незаконного збройного формування, у діяльності якого приймає участь підозрюваний, сама по собі свідчить про причетність його учасників до вчинення суспільно небезпечних діянь, відповідальність за вчинення яких підпадає під дію окремих норм КК України.

Частиною 4 ст. 183 КПК України визначено: при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається. Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема ст. 260 Кримінального кодексу України.

Згідно вимогам ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Слідчим суддею встановлено, що запобігання ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та вчинення ним іншого кримінального правопорушення становить суспільний інтерес. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує обрання підозрюваному запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Частиною шостою цієї статті передбачено, що cлідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

При цьому після затримання особи, яка перебувала у міжнародному розшуку, слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, юрисдикція якого поширюється на місце вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України можливе після затримання особи, яка перебувала у міжнародному розшуку, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу, доставки такої особи до органу досудового розслідування, юрисдикція якого поширюється на місце вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно із абз. 7 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що в даному випадку прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 дійсно перебуває на тимчасово окупованій території України, а тому клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, підлягає задоволенню.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Також суд зазначає контактні дані старшого слідчого в особливо важливих справах СУ ГУНП в Луганській області капітана поліції ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 , контактний телефон НОМЕР_1 .

Керуючись ст.ст. 193-194, 196, 197, 205, 206, 369, 370, 371, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах СУ ГУНП в Луганській області капітана поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, відомості про яке 21.04.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001009 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1