Справа № 308/3543/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні за №0000153 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332, ч. 3 ст. 332 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця смт. Чинадієво, Мукачівського району, Закарпатської області, з середньою спеціальною освітою, пенсіонера, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України

встановив:

Старший слідчий Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, у якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування.

Клопотання обґрунтовує тим, що у ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 разом з іншими невстановленими на даний час особами, виник злочинний умисел щодо особистого збагачення, пов`язаного з незаконним переправленням осіб, що підлягають призову на військову службу під час мобілізації через державний кордон України поза межами пунктів пропуску.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час під час телефонної розмови ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_10 здійснити незаконне переправлення його товариша через державний кордон України, поза встановленими пунктами пропуску. За організацію та проведення таких дій ОСОБА_8 зазначив про необхідність сплатити грошові кошти в сумі 8000 доларів США.

Після отримання попередньої згоди від товариша ОСОБА_10 (далі - ОСОБА_11 ) ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_10 про необхідність прибуття ОСОБА_11 10.03.2025 до м. Свалява. Також в ході спілкування останній повідомив ОСОБА_10 , що узгодження всіх етапів та деталей по переправленню ОСОБА_11 та телефонні розмови відбуватимуться виключно через ОСОБА_10 .

Далі, 10.03.2025 о 12.34 год. ОСОБА_11 потягом №003 сполученням «Запоріжжя - Ужгород» прибув до м. Свалява. В подальшому, за вказівкою ОСОБА_8 та з метою конспірації той перемістився до останнього вагона потягу, з якого вийшов на перон, де його зустрів ОСОБА_4 .

Знаходячись у салоні автомобіля ОСОБА_4 який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_8 , підтвердив дійсність намірів у переправленні ОСОБА_11 через державний кордон поза пунктом пропуску та за вказівкою ОСОБА_8 наказав ОСОБА_11 передати йому грошові кошти в сумі 8000 доларів США, які Софілканич мав передати ОСОБА_8 - за організацію його незаконного переправлення, на що ОСОБА_11 відмовився, посилаючись на те, що жодний дій спрямованих на його незаконне переправлення через державний кордон вчинено не було, і вказані грошові кошти він передасть ближче до кордону. Далі ОСОБА_4 за вказівкою ОСОБА_8 на транспортному засобі марки «Skoda Octavia» д.н.з. « НОМЕР_1 », повіз ОСОБА_11 в місто Мукачево для поселення у готелі. Під час поїздки ОСОБА_4 в чергове підтвердив дійсність намірів у переправленні ОСОБА_11 через державний кордон поза пунктом пропуску, та в ході розмови ОСОБА_4 шляхом надання порад, щодо найсприятливіших для перетину кордону маршруту та часу руху, з наданням засобів в тому числі транспорту та інших осіб, які сприятимуть у його незаконному перетині кордону, та роз`ясненню, що потрібно робити після перетину кордону, куди потрібно йти та як себе поводити.

Після поселення у готелі «Велюр», що знаходиться за адресою: вул. Університетська, 7а, м. Мукачево, ОСОБА_4 піднявся до готельного номеру разом з ОСОБА_11 , де за вказівкою ОСОБА_8 знову наказав ОСОБА_11 передати йому грошові кошти в сумі 8000 доларів США, для їх наступної передачі ОСОБА_8 , на що ОСОБА_11 повідомив, що грошові кошти передасть безпосередньо ближче до кордону.

За таких обставин, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, у сприянні в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом надання порад, вказівок, засобів вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Сторона обвинувачення вказує, що обгрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, доводиться наступними доказами: рапортом про вчинення кримінального правопорушення; допитами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 ; протоколами оглядів мобільних телефонів; протоколами оглядів місця події; іншими матеріалами даного кримінального провадження.

Сторона обвинувачення вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, з врахуванням обставин вчинення злочину, ОСОБА_4 як підозрюваному у кримінальному провадженні, з метою запобігання можливого ухилення від досудового слідства, виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На даний час, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Що стосується ризиків, передбачених ст. 177 КК України, то, на думку сторони обвинувачення, в ході досудового розслідування встановлено їх наявність, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вивченням особи підозрюваного, на даний час, встановлено, що він працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не встановлено.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами. Вказав, що на даний час існують ризики, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. На підставі наведеного просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, просив не застосовувати до нього цілодобовий арешт оскільки доглядає матір 80 років, яка проживає в с.Чинадієво.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що ризики відсутні, підозри у вказаному повадженні оголошені іншим підозрюваним в лютому 2025, минув тривалий час, тому щодо клопотання про застосувати запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечив, просив лише визначити такий в нічний час з 22.00 год. по 06.00 год.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000153 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 та ч. 3 ст. 332 КК України.

21 липня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження за №0000153 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 та ч. 3 ст. 332 КК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України а саме: у сприянні в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом надання порад, вказівок, засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.332 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та яке у відповідності до положень ст.12 КК України є тяжким злочином.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: рапорт про виявлення кримінального правопорушення від 10.02.2025, постанову про залучення особи до конфіденційного співробітництва та проведенні інших негласних слідчих (розшукових) дій від 19.02.2025, письмову згоду ОСОБА_12 на залучення до конфіденційного співробітництва та проведенні інших негласних слідчих (розшукових) дій від 19.02.2025, протокол попередження про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування від 19.02.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 19.02.2025, письмову згоду ОСОБА_11 на залучення до конфіденційного співробітництва та проведенні інших негласних слідчих (розшукових) дій від 19.02.2025, постанову про залучення особи до конфіденційного співробітництва та проведенні інших негласних слідчих (розшукових) дій від 19.02.2025, протокол попередження про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування від 19.02.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 19.02.2025, протокол огляду особи, ідентифікації та вручення грошових коштів від 10.03.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 11.03.2025, протокол огляду місця події від 10.03.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 11.03.2025, протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії «аудіо-, відеоконтроль особи» від 05.04.2025, висновок експерта №СЕ-19/107-25/7686-ВЗ від 11.07.2025, вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

05.05.2025 постановою заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_13 строк досудового розслідування було продовжено до 11.06.2025.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 червня 2025 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000153 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, до п`яти місяців, тобто до 11.08.2025 (включно).

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Ризик незаконного впливу на свідків по кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, тому ОСОБА_4 має реальну можливість спілкуватись із свідками і впливати на них у кримінальному провадженні шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження.

Разом із тим, слідчий суддя погоджується із доводами сторони захисту, про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

Таким чином слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме, те, що останній маєсередню спеціальну освіту, пенсіонер, одружений, який постійне місце проживання, раніше не судимий.

На виконання вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, та прокурором було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, які вказані у клопотанні.

Разом з тим, слідчий суддя, з урахуванням наведеного вище, та враховуючи те, що з моменту повідомлення особі про підозру 21.07.2025 року, та на час розгляду клопотання сторона обвинувачення не надала доказів того, що підозрюваний не додержується належної процесуальної поведінки, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у даному конкретному випадку не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, та до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, а саме в нічний час.

У зв`язку з наведеним клопотання підлягає частковому задоволенню.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданим ризикам, враховуючи, що підозрюваний має постійне місце проживання, вважаю, що до останнього слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в певний час доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першим викликом із встановленою періодичністю на визначений ними час; не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, у період доби з 22:00 по 06:00; утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, здати на зберігання до Головного управління державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, є достатнім для запобіганню встановленим під час розгляду клопотання ризикам.

Частиною 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Слідчий суддя застосовує до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до двох місяців в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 177, 178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в певний час доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

Покласти на ОСОБА_4 у відповідності до ч. 5 ст.194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першим викликом із встановленою періодичністю на визначений ними час;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, у період доби з 22:00 по 06:00;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Головного управління державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Встановити строк дії ухвали та строк дії запобіжного заходу - до 11 серпня 2025 року (включно).

Строк дії обов`язків, покладених судом, встановити до 11 серпня 2025 року (включно).

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Копію ухвали вручити підозрюваному та прокурору.

Ухвалу для негайного виконання надіслати в органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1