Справа № 489/1926/25
Провадження № 1-кс/489/1042/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

01 травня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,

встановив:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування накладеного ухвалою слідчого судді від 24.03.2025 арешту автомобіля марки «MAZDA 5» ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 . Клопотання мотивовано тим, що власник майна визнає обставини ДТП. Транспортний засіб має сліди у вигляді полоси чорного кольору від шин електро-велосипеда, які станом на 25.04.2025 зафіксовані під час огляду експертом, що відображено у висновку експерта щодо технічного стану автомобіля з фототаблицею до нього. ОСОБА_4 має проблеми зі здоров`ям, інвалідність 3 групи, обмежений у пересуванні. Накладення арешту на автомобіль в частині заборони користування позбавляє його можливості пересування.

Власник майна ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не прибули, про дату розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, проти зняття арешту з автомобіля в частині заборони користування не заперечує. Просить залишити чинними вжиті ухвалою слідчого судді заходи арешту в частині позбавлення права на відчуження та розпорядження автомобілем.

Розгляд клопотання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання, суд дійшов таких висновків.

Ухвалою слідчого судді від 24.03.2025 накладено арешт на автомобіль марки «MAZDA 5» ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , із забороною відчуження, розпорядження та користування ним до скасування арешту майна у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Підставою для накладення арешту стало те, що вилучене в ході проведення огляду місця ДТП майно має значення речового доказу по вказаному кримінальному провадженню, зокрема, наявні достатні підстави вважати, що автомобіль «MAZDA 5» реєстраційний номер НОМЕР_2 відповідає критеріям ст.98 КПК України, оскільки може бути використаний як доказ обставин дорожньо-транспортної пригоди та його збереження є необхідним для проведення експертизи технічного стану та транспортно-трасологічної експертизи, для яких необхідно забезпечити збереження автомобіля в стані на момент ДТП та запобігти перетворенню вузлів і агрегатів шляхом ремонту, а також проведення слідчих експериментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, серед іншого, є доказом кримінального правопорушення. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Аналіз процитованої вище норми вказує, що арешт майна, як захід забезпечення кримінального провадження, полягає в ряді самостійних заходів: позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Одним із загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 132 КПК України є те, що певний захід забезпечення може застосовуватись тоді, коли потреби досудового розслідування виправдовують подібне втручання у права і свободи особи.

Відповідно до ст. 7 КПК України однією із засад кримінального провадження є диспозитивність (ст. 26 КПК України), за якою сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Прокурор не заперечив проти зняття арешту із вказаного майна в частині позбавлення права користування ним.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Вказане свідчить про те, що на даний час відпали зазначені в ухвалі слідчого судді підстави для накладення арешту на вказаний автомобіль в частині позбавлення права користування ним, та що на даний час не має потреби в зберіганні даного майна у сторони обвинувачення, що є підставою для скасування арешту майна в частині заборони користуватися ним.

Як наслідок, на теперішній час відсутні виключні відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України підстави для заборони або обмеження власнику користуватися належним йому майном.

Поряд з тим, оскільки досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню не закінчене, автомобіль по теперішній час є речовим доказом у кримінальному провадженні, тому з метою забезпечення балансу між інтересами власника арештованого майна та визначеними у ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження та інтересами досудового розслідування, суд доходить висновку про необхідність продовження існування арешту вищевказаного транспортного засобу в частині заборони відчуження та розпорядження ним, що забезпечить реалізацію прав власника на користування майном та забезпечить збереження вказаного майна в якості речового доказу по вказаному кримінальному провадженню.

У свою чергу, скасування заборони користуватись арештованим майном тягне за собою його повернення власнику ОСОБА_4 відповідно до ст. 169 КПК України.

Керуючись статтями 100, 174, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про скасування арешту майна задовольнити.

Арешт автомобіля марки «MAZDA 5» ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді від 24.03.2025, скасувати в частині заборони користуватися вказаним майном.

Автомобіль марки «MAZDA 5» ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), державний номерний знак НОМЕР_2 , передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 .

Залишити чинними вжиті за ухвалою слідчого судді від 24.03.2025 заходи арешту в частині заборони відчуження та розпорядження автомобілем марки «MAZDA 5» ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1