УХВАЛА

Іменем України

23.07.2025 Справа №607/15038/25 Провадження №1-кс/607/4179/2025

м. Тернопіль

Слідча суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000033 від 31.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 369-2 КК України,

УСТАНОВИЛА:

21.07.2025 на розгляд слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000033 від 31.05.2024.

Ухвалою слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.07.2025 дане клопотання було повернуто прокурору для усунення недоліків. 23.07.2025 прокурор усунув недоліки, зазначені в мотивувальній частині ухвали слідчої судді, та подав повторне клопотання про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000033 від 31.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування встановлено, що 06.11.2024 ОСОБА_4 за грошові кошти в сумі 950000 грн придбав у ОСОБА_5 нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , яке зареєстрував на свою матір ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор вказав, що на початку літа 2024 року (більш точний час органом досудового розслідування не встановлений) ОСОБА_4 отримав неправомірну вигоду у сумі 4000 доларів США за сприяння військовозобов`язаному ОСОБА_7 у вирішенні питання щодо оновлення військово-облікових даних та подальшого отримання відстрочки від мобілізації у зв`язку з навчанням для уникнення проходження військової служби.

У вересні 2024 року (більш точний час органом досудового розслідування не встановлений) ОСОБА_4 отримав неправомірну вигоду у сумі 3500 доларів США за сприяння військовозобов`язаному ОСОБА_8 у вирішенні питання щодо влаштування на навчання з метою подальшого отримання відстрочки від мобілізації для уникнення проходження військової служби, однак в березні 2025 року повернув частину суми, а саме грошові кошти в сумі 1200 доларів США.

Крім того, на початку жовтня 2024 року ОСОБА_4 отримав від військовозобов`язаного ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 16000 доларів США за сприяння у влаштуванні на роботу з метою подальшого отримання бронювання від проходження військової служби за мобілізацією, однак приблизно через три місяці, не влаштувавши ОСОБА_10 на роботу, повернув частину грошових коштів, а саме 8000 доларів США, пояснивши, що за решту суми, тобто 8000 доларів США, ОСОБА_4 поставив ОСОБА_10 на військовий облік та зняв з розшуку у зв`язку з порушенням останнім правил військового обліку.

У середині листопада 2024 року (більш точний час органом досудового розслідування не встановлений) ОСОБА_4 отримав неправомірну вигоду у сумі 6000 доларів США від військовозобов`язаного ОСОБА_11 за сприяння останньому у вирішенні питання щодо влаштування на навчання з метою подальшого отримання відстрочки від мобілізації для уникнення від проходження військової служби.

29.11.2024 ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Тернополі, отримав неправомірну вигоду у сумі 3000 доларів США від військовозобов`язаного ОСОБА_12 за сприяння у вирішенні питання щодо зняття останнього з розшуку у зв`язку з порушенням військовозобов`язаним правил військового обліку.

05.12.2024 ОСОБА_4 отримав від військовозобов`язаного ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 3000 доларів США за сприяння у вирішенні питання щодо оновлення військово-облікових даних та за вплив на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою вжиття заходів щодо уникнення мобілізації.

Під час проведення слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій встановлено, що в грудні 2024 року ОСОБА_4 за грошові кошти в сумі 147000 грн, які отримав від ОСОБА_14 на свою банківську картку № НОМЕР_1 , відкриту в АТ «Ощадбанк», здійснив перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, а саме підробив офіційні документи, які видавались ІНФОРМАЦІЯ_3 - акт обстеження сімейно-майнового стану № 30297 від 04.12.2024 щодо можливості звільнення зі служби за сімейними обставинами солдата військової служби ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , призваного на військову службу під час мобілізації військової частини НОМЕР_2 , в частині внесення змін у прихованні сестри військовослужбовця ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає окремо від батьків, та, як наслідок, кінцевого рішення, який ОСОБА_14 подав у ВЧ НОМЕР_2 , внаслідок чого був звільнений з лав Збройних Сил України.

Так, 25.02.2025 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нежитлове приміщення № 586, загальною площею 121,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також прокурор зазначив, що відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 22.07.2025, виготовленої з єдиної бази даних звітів про оцінку Фонду державного майна України, вартість нежитлового приміщення № 586, загальною площею 121,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яке зареєстроване за ОСОБА_6 , становить 2243867,91 грн.

Таким чином ОСОБА_4 , придбавши вказане нежитлове приміщення за 950000 грн та зареєструвавши право власності на це майно на ОСОБА_6 , придбав його за ціною, яка є нижчою за ринкову вартість.

Крім цього, за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій встановлено, що ОСОБА_6 була обізнана, що грошові кошти, за які було придбане указане вище нежитлове приміщення, одержані внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень.

При цьому ОСОБА_6 жодних офіційних доходів за останні декілька років не одержувала.

За таких підстав з метою забезпечення спеціальної конфіскації майна прокурор просить накласти арешт на вказане майно шляхом позбавлення права на розпорядження та відчуження цього майна.

У судому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив клопотання задовольнити.

Також згідно з ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання здійснюється без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Заслухавши прокурора, дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000033 від 31.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Так, 25.02.2025 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Положення п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України визначають, що арешт майна допускається з метою спеціальної конфіскації.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нежитлове приміщення № 586, загальною площею 121,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Право власності на таке майно зареєстроване за ОСОБА_6 06.11.2024 згідно з договором купівлі-продажу від 06.11.2024. Ціна нерухомого майна, встановлена в договорі, зазначена 950000 грн.

Разом з тим згідно з довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості оціночна вартість нежитлового приміщення № 586, загальною площею 121,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , становить 2220490 грн.

Указані обставини дають підстави дійти висновку, що зазначене вище нерухоме майно придбане за ціною нижчою за його ринкову вартість.

Крім цього, з матеріалів за результатами негласних слідчих розшукових дій вбачається, що фактичним покупцем такого майна є ОСОБА_4 , а ОСОБА_6 була обізнана, що нежитлове приміщення придбане за кошти, отримані внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

За таких умов наявні підстави вважати, що нежитлове приміщення АДРЕСА_3 , може бути предметом спеціальної конфіскації у кримінальному провадженні № 0000033 від 31.05.2024.

З урахуванням викладеного, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідча суддя доходить висновку, що з метою забезпечення спеціальної конфіскації, для забезпечення дієвості вказаного кримінального провадження клопотання прокурора про арешт належного ОСОБА_6 нежитлового приміщення підлягає задоволенню, так як незастосування арешту може призвести до відчуження такого майна.

Також слідча суддя зауважує, що у разі, якщо в подальшому у застосуванні арешту відпаде потреба, власник чи законний володілець майна, на яке було накладене арешт, має право звернутись із клопотанням про скасування такого арешту.

Керуючись ст. 170-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000033 від 31.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 369-2 КК України, задовольнити повністю.

Накласти арешт на нежитлове приміщення № 586, загальною площею 121,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яке зареєстроване за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження даним майном.

Копію ухвали негайно вручити прокурору та не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити ОСОБА_6 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідча суддя ОСОБА_1