Справа №295/525/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007816 від 27.12.2016, № 0007472 від 07.12.2016, № 000142 від 12.01.2017 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Житомира, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодружений, дітей не має, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останні рази:

- 09.07.2008. Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 12.08.2013 року по відбуттю строку покарання,

15.11.2021р. Богунським районним судом м. Житомира за ч.1 ст. 309, 75 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

14.08.2024р. Богунським районним судом м. Житомира за ч.1 ст. 309, 75 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту встановлено, що 20.09.2016 близько 08 год. 30 ОСОБА_5 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вул. Покровській, 141 в м. Житомирі помітив рюкзака, піднявши та розгорнувши який побачив, що в ньому знаходиться рослинна подріблена маса - «канабіс». Крім цього, у вказаному рюкзаку він побачив поліетиленовий пакет, розгорнувши який побачив, що в ньому знаходиться порошкоподібна речовина - «амфетамін». Після чого, усвідомлюючи, що вказана речовина є особливо небезпечний наркотичним засобом «канабісом» та психотропна речовина, обіг якої обмежено, - «амфетамін», у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання вказаних наркотичного засобу та психотропної речовини без мети їх збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 залишив даний рюкзак собі та таким чином незаконно, шляхом знахідки, придбав наркотичний засіб та психотропну речовину у великих розмірах, після чого незаконно зберігаючи його при собі, переніс до місця свого проживання, де зберігав до 09 години 00 хвилин 20.09.2016.

20.09.2016 09 годині 00 хвилин за адресою: м. Житомир, вул. Парникова, 17 кв. 1 працівниками поліції в ході обшуку у ОСОБА_5 виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з подрібленою рослинною масою, у якому знаходилась особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», масою 71,507 грама та поліетиленовий пакет, у якому знаходилась психотропна речовина, обіг якої обмежено, - «амфетамін», загальною масою 1,5755323 г.

Кримінальна відповідальність за зазначене кримінальне правопорушення передбачена ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу та психотропної речовини у великих розмірах без мети збуту.

Також, ОСОБА_5 12.01.2017 року близько 00 годин 00 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Житомир, вул. Крошенська, 8-а, шляхом знахідки, незаконно, повторно придбав три згортки з фольги з порошкоподібною масою, згорток з фольги з рослинною масою, та поліетиленовий пакет з рослинною масою. Після чого усвідомлюючи, що порошок є психотропною речовиною - амфетамін, та рослинна маса - канісом у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне повторне зберігання психотропної речовини та особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне, повторне придбання, зберігання, психотропної речовини та наркотичного засобу ОСОБА_5 зберігаючи при собі, переносив вулицями міста Житомира до 02 години 30 хвилин 12.01.2017.

12.01.2017 о 02 години 30 хвилин за адресою: м. Житомир, Проспект незалежності (Ватутіна), 13 в м. Житомирі працівниками поліції в ході огляду місця події у ОСОБА_5 виявлено та вилучено психотропну речовину - амфетамін масою 0,6495 грама, та особливо-небезпечний наркотичний засіб канабіс - марихуану в перерахунку на суху речовину 14,79 грама.

Крім цього, 28.01.2017 року, 00 годин 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що на перехресті вулиць Н.Сотні-Лятошинського в м. Житомирі, шляхом знахідки, незаконно, повторно придбав поліетиленовий пакет з рослинною масою. Після чого усвідомлюючи, що рослинна маса є канісом у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне повторне зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне, повторне придбання, зберігання, наркотичного засобу ОСОБА_5 , зберігаючи його при собі, переносив вулицями міста Житомира до 03 години 00 хвилин 28.01.2017.

28.01.2017 о 03 години 00 хвилин за адресою: м. Житомир, вул. Н.Сотні, 3-Б в м. Житомирі працівниками поліції в ході огляду місця події у ОСОБА_5 виявлено та вилучено особливо-небезпечний наркотичний засіб канабіс - марихуану в перерахунку на суху речовину 10,33 грама.

Кримінальна відповідальність за зазначене кримінальне правопорушення передбачена ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу та психотропної речовини без мети збуту, вчиненого повторно.

Крім цього, 03.12.2016 близько 13 год. 30 хв. ОСОБА_6 повернувся до місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , де перебував знайомий онуки потерпілого ОСОБА_5 . В подальшому, між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на грунті неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого останні перемістилися на сходинковий майданчик біля квартири ОСОБА_6 . У вказаний час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 перебуваючи на сходинковому майданчику, знаходячись з правого боку відносно ОСОБА_6 , наніс один удар правою ногою останньому в обличчя, а саме в область лівого ока, внаслідок чого спричинив ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді рваної рани лівого ока з випадінням внутрішньо-очної тканини, контузії важкого ступеню лівого ока, яке відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило втрату загальної працездатності.

Кримінальна відповідальність за зазначене кримінальне правопорушення передбачена ч.1 ст.122 КК України, а саме заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило втрату загальної працездатності.

Обвинувачений вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 статті 309 К України визнав повністю. Щодо пред`явленого обвинувачення за ч. 1 ст. 122 КК України, то вину у його вчиненні визнав частково. Цивільний позов прокурора визнав повністю, а цивільний позов потерпілого не визнав.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 309 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання сторони захисту.

Адвокат ОСОБА_4 заперечувала щодо заявленого клопотання та вказувала про вчинення обвинуваченим нових злочинів та наявність судимостей в 2021 та 2024 роках.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, роз`яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності, обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

За формулюванням обвинувачення ОСОБА_5 ставиться у провину вчинення трьох епізодів кримінальних правопорушень - 20.09.2016, 03.12.2016 та 28.01.2017р.

Так, ст. 12 КК України передбачає поділ кримінальних правопорушень на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 4 ст. 12 КК України визначено, що нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Частиною 1 статті 122 КК України передбачене покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Частиною 2 статті 309 КК України передбачене покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Отже інкриміновані ОСОБА_5 правопорушення за своєю класифікацією є нетяжкими злочинами.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше трьох років становить п`ять років.

Початком перебігу строку давності є дати вчинення злочинів, тобто, згідно обвинувального акту 20.09.2016, 03.12.2016 та 28.01.2017р.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні, закінчився 5 річний строк давності, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно з ч. 2 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 09.10.2024 обвинувачений ОСОБА_5 був оголошений у розшук, з причини неявки до суду (том. 2 а.с. 140). У подальшому у зв`язку з явкою обвинуваченого до суду розгляд кримінального провадження відновлено відповідно до ухвали суду від 13.11.2024 (том. 2 а.с. 149).

Проте станом на дату винесення ухвали про розшук ОСОБА_5 5 річний строк давності вже сплинув 28.01.2022 року, а тому подальший факт його ухилення або розшуку в 2024 році не має правового значення для справи та не впливає на обчислення строку давності, який вважається таким, що вже сплив.

Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», ОСОБА_5 станом на 15.05.2025 отримав наступні судимості:

15.11.2021р. Богунським районним судом м. Житомира за ч.1 ст.309, 75 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

14.08.2024р. Богунським районним судом м. Житомира за ч.1 ст.309, 75 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки.

Проте відповідно до 3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, тільки якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Зважаючи на вказані положення та наявність у ОСОБА_5 судимостей лише за ч.1 ст.309 КК України, яка відноситься до категорії кримінальних проступків, суд доходить висновку про те, що строки давності не переривалися, оскільки ОСОБА_5 в цей час не вчиняв нових тяжких злочинів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто, суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної, касаційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

При встановленні підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, суд, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності, при цьому відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, суд має невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з таким клопотанням.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, за змістом ст. 49 КК України (постанова від 24 травня 2018 року у справі № 200/4664/14-к), суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття справи за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого, розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 , останній обвинувачується у вчиненні нетяжких злочинів, та з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше п`яти років, суд приходить до переконання, що клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак підлягає задоволенню, а обвинувачений ОСОБА_5 звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження відносно нього за ч.1 ст.122, ч.2 ст.309 КК України підлягає закриттю.

Щодо цивільного позову прокурора Житомирської місцевої прокуратури про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 , а також цивільного позову ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 129 КПК України суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.

Тому, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, позов слід залишити без розгляду, а вимоги представника потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Процесуальні витрати по справі суд відносить за рахунок держави, у зв`язку із закриттям кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284, 286, 288, 369-372 КПК України, ст.49 КК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 309 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007816 від 27.12.2016, № 0007472 від 07.12.2016, № 000142 від 12.01.2017 відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 309 КК України закрити.

Процесуальні витрати на залучення експертів компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Речові докази: поліетиленовий пакет з рослинною подрібленою масою, 2 паперові згортки, 1 згорток із поліетиленовим пакетом, поліетиленовий пакет, в яких знаходились амфетамін масою 0,6495 г., канабіс масою 14,79 г., канабіс масою 10,33 г., які були вилучені у ОСОБА_5 в ході огляду місця події 12.01.2017 та 28.01.2017 знищити.

Цивільні позови потерпілого та прокурора залишити без розгляду. Роз`яснити їм право звернення до суду із позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1