КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 01 травня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 01.05.2025 задоволено клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 та продовжено ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, застосованого ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 10.03.2025, із забороною ОСОБА_6 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., без дозволу слідчого, прокурора або суду, в межах строку досудового розслідування, а саме до 06.06.2025.

Покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- не відлучатися з житла за адресою місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, номеру телефону;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим ОСОБА_9

Строк дії ухвали визначено до 06.06.2025.

_____________________________________________________________________________

Справа № 753/8602/25 Слідчий суддя - ОСОБА_10

Апеляційне провадження № 11-сс/824/3919/2025 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого в повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт вказував про відсутність наведених у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, однак слідчий суддя не оцінки доводам сторони захисту, викладеним в письмових запереченнях на клопотання.

Ризик переховування від органів досудового розслідування слідчим не обґрунтований, ґрунтується на припущеннях, а фактичні обставини кримінального провадження не свідчать по існування даного ризику.

ОСОБА_6 одружена, має 2-х малолітніх дітей, постійно знаходиться за місцем свого проживання, отже має сталі та міцні соціальні зв`язки, раніше кримінальних правопорушень не вчиняла, до кримінальної відповідальності притягується вперше, є кандидатом наук з державного управління, має позитивну характеристику, є публічною особою, допомагає ЗСУ.

Після застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу остання добросовісно виконує покладені на неї обов`язки, що також свідчить про відсутність наміру переховування від органів досудового розслідування та суду.

Що стосується ризику незаконного впливу на представника потерпілого, потерпілого у даному кримінальному провадженні, то ОСОБА_6 не знайома і ніколи не бачила представника потерпілого.

Стороною обвинувачення не надано жодного доказу того, що підозрювана будь-яким чином намагалась здійснити такий вплив або ж взагалі знайома з представником потерпілого.

Також, сторона обвинувачення не наводить конкретних підтверджень того, що підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор не наводить конкретних підтверджень того, що вказані у клопотанні кошти наявні у ОСОБА_6 або вона обізнана щодо їх місця розташування.

Крім того, у клопотанні та в оскаржуваній ухвалі не наведено достатнього обґрунтування, чому інший, більш м`який запобіжний захід не зможе попередити або мінімізувати зазначені у клопотанні ризики.

На думку апелянта, повідомлена ОСОБА_6 підозра є необґрунтованою, оскільки описані у підозрі дії ОСОБА_6 кваліфіковані з порушенням норм матеріального кримінального права, а фактичні обставини не відповідають дійсності, оскільки відносини, які виникли між ТОВ «СТЕЙЛЕД» та ТОВ «ОЛІМП ФІНАНС» є цивільно-правовими відносинами, які належать до юрисдикції господарських та загальних судів.

Стороною обвинувачення не надано жодного доказу, який би підтверджував факт того, що ОСОБА_6 умисно, з корисливих мотивів заволоділа чужим майном, а саме грошовими коштами ТОВ «Олімп-Фінанс» та не мала наміру виконувати умови договору позики.

Вказана обставина є виключно припущенням сторони обвинувачення, яка не грунтується на фактичних обставинах кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваної ОСОБА_6 та її захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , який в режимі відеоконференцзв`язку заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, слідчим відділом Дарницького УП ГУНП у м. Києві, за процесуального керівництва Дарницької окружної прокуратури міста Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002618 від 15.11.2024 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Згідно даних клопотання, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_11 , будучи директором ТОВ «СТЕЙЛЕД» , а ОСОБА_6 власником ТОВ «СТЕЙЛЕД» , у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, вступили в злочинну змову з метою заволодіння грошовими коштами в особливо великих розмірах ТОВ «Олімп-Фінанс», директором якого є ОСОБА_12 , а власником ОСОБА_9 .

Так, ОСОБА_11 , спільно з ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ТОВ «Олімп-Фінанс», діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на свою користь, шляхом введення в оману ОСОБА_12 , яка є директором ТОВ «Олімп-Фінанс», переконали останню надати для ТОВ «СТЕЙЛЕД» грошову позику, заздалегідь не маючи на меті виконувати взяті на себе в подальшому зобов`язання.

З метою подальшої реалізації своїх злочинних дій, 27.05.2024, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_11 , як директор ТОВ «СТЕЙЛЕД» з ТОВ «Олімп-Фінанс» (м. Київ, вул. Предславинська, 37, офіс 402) в особі директора ОСОБА_12 уклав договір позики №П-27/05-2024 від 27.05.2024 на суму 20 000 000 гривень строком до 25.05.2025.

28.05.2024 представники ТОВ «Олімп-Фінанс», будучи введеними в оману та вважаючи, що для них будуть повернуті кошти з відсотками за користування позикою в розмірі 14,5 % річних з рахунку АБ «УКРГАЗБАНК» НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Олімп-Фінанс», перерахували на рахунок ПАТ «БАНК ВОСТОК» НОМЕР_2 , що належить ТОВ «СТЕЙЛЕД», грошові кошти в загальній сумі 20 000 000 гривень.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 05.06.2024, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_11 , як директор ТОВ «СТЕЙЛЕД» з ТОВ «Олімп-Фінанс» в особі директора ОСОБА_12 уклав додаткову угоду №1 до договору позики №П-27/05-2024 від 27.05.2024, якою збільшено відсоткову позику до 40 000 000 гривень.

Після чого, цього ж дня представники ТОВ «Олімп-Фінанс», будучи введеними в оману та вважаючи, що для них будуть повернуті кошти з відсотками за користування позикою в розмірі 14,5 % річних з рахунку АБ «УКРГАЗБАНК» НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Олімп-Фінанс», перерахували на рахунок ПАТ «БАНК ВОСТОК» НОМЕР_2 , що належить ТОВ «СТЕЙЛЕД», грошові кошти в загальній сумі 9 000 000 гривень.

У зв`язку з порушенням зобов`язання щодо сплати відсотків за позикою, 05.07.2024 ОСОБА_11 , як директор ТОВ «СТЕЙЛЕД» з ТОВ «Олімп-Фінанс» (м. Київ, вул. Предславинська, 37, офіс 402) в особі директора ОСОБА_12 уклав додаткову угоду №2 до договору позики №П-27/05-2024 від 27.05.2024, якою встановлено строк повернення позики з 27.05.2024 по 01.08.2024.

Крім того, цього ж дня ОСОБА_13 , заздалегідь не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання, а лише з метою введення в оману представників ТОВ «Олімп- Фінанс», заключила як фізична особа від свого імені договір поруки №05/07-2024 від 05.07.2024, відповідно до якого була поручителем за кредитні зобов`язання ТОВ «СТЕЙЛЕД» до ТОВ «Олімп-Фінанс».

31.07.2024 з метою створення обстановки дійсності намірів щодо повернення грошових коштів для представників ТОВ «Олімп-Фінанс» з рахунку ТОВ «СТЕЙЛЕД», відкритому в АТ «СЕНС-БАНК» НОМЕР_3 на рахунок АБ «УКРГАЗБАНК» НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Олімп-Фінанс», здійснили часткове повернення коштів у сумі 1 000 000 гривень.

Заволодівши грошовими коштами у загальній сумі 28 000 000 гривень, ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_13 розпорядились ними на власний розсуд, чим завдали матеріального збитку ТОВ «Олімп-Фінанс» на суму 28 000 000 грн., що відповідно до п.4 примітки до ст.185 КК України є особливо великим розміром.

06.03.2025 у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 190 КК України; та у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 10.03.2025 щодо підозрюваної ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, строком до 08.05.2025 року, із покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч.5, ст.194 КПК України : не залишати адресу місця проживання: АДРЕСА_1 у нічний час доби з 22-00 годин до 6-00 годин наступного дня; прибувати до органів досудового слідства та суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти органи досудового слідства та суду про зміну свого місця проживання, роботи та номеру мобільного телефону; утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим ОСОБА_9 ; здати на зберігання до відповідних державних органів свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що надають право на виїзд за межі України.

Постановою керівника Дарницької окружної прокуратури міста Києва від 29.04.2025 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців.

30.04.2025 прокурор Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва із клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 01.05.2025 задоволено клопотання прокурора та продовжено ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, застосованого ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 10.03.2025, із забороною ОСОБА_6 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., без дозволу слідчого, прокурора або суду, в межах строку досудового розслідування, а саме до 06.06.2025.

Покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- не відлучатися з житла за адресою місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, номеру телефону;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим ОСОБА_9

Строк дії ухвали визначено до 06.06.2025.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ухвалу про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби постановлено слідчим суддею з дотриманням кримінального процесуального законодавства, при прийнятті вказаного рішення слідчий суддя дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними в ухвалі слідчого судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у кримінальному провадженні достатньої сукупності доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про продовження їх існування, з огляду на конкретні обставини кримінального правопорушення, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винуватою у інкримінованого їй кримінального правопорушення, з огляду на характер та конкретні ознаки злочину, у вчиненні якого вона підозрюється.

Матеріали справи свідчать про наявність підстав для висновку про продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на представника потерпілого у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею також досліджено доводи клопотання прокурора щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_6 під домашнім арештом та встановлено, що органу досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, без вчинення яких завершення досудового розслідування є неможливим.

Врахувавши тяжкість та конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , суворість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватості, та дані про особу підозрювану, яка раніше не судима, має постійне місце проживання та реєстрації, не працює, заміжня, має на утриманні двох дітей, слідчий суддя дійшов вірного висновку про продовження відносно підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби, із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення та його наслідками, у повній мірі здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 під час досудового розслідування для встановлення всіх обставин справи, запобігти встановленим в ході судового розгляду ризикам. Підстав вважати його занадто суворим для підозрюваної колегія суддів не вбачає.

Доводи поданої апеляційної скарги про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій, доведеність її винуватості, у тому числі правильність кваліфікації її дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

З наведених підстав, посилання апелянта на те, що описані у підозрі дії ОСОБА_6 кваліфіковані з порушенням норм матеріального кримінального права, а фактичні обставини не відповідають дійсності, оскільки відносини, які виникли між ТОВ «СТЕЙЛЕД» та ТОВ «ОЛІМП ФІНАНС» є цивільно-правовими відносинами, які належать до юрисдикції господарських та загальних судів, а також відсутність доказів умислу ОСОБА_6 на заволодіння чужим майном, є передчасними.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для продовження щодо підозрюваної запобіжного заходу.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що органом досудового розслідування не доведено продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Враховуючи характер, тяжкість та конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характер, специфіку та обставини інкримінованих їй дій, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя обґрунтовано визнав доведеним продовження існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, посилання захисника на те, що підозрювана добросовісно виконує покладені на неї обов`язки, одружена, має 2-х малолітніх дітей, має сталі та міцні соціальні зв`язки, раніше кримінальних правопорушень не вчиняла, до кримінальної відповідальності притягується вперше, є кандидатом наук з державного управління, має позитивну характеристику, не є достатніми підставами для застосування щодо підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт у нічний час доби.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, та задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах підозрюваної.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 01 травня 2025 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3