У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження №00000507, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження №00000507, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

В обґрунтування клопотання представник власника майна посилається на те, що 04 серпня 2025 року у справі №308/10214/25 (1-кс/308/4558/25) слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000507, постановила ухвалу, якою вирішила клопотання задовольнити з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, наклала арешт на вилучене майно, (шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування) в т.ч. вантажний автомобіль марки «КРАЗ» 6510 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , мешк. АДРЕСА_1 , з свідоцтвом про реєстрацію цього транспортного засобу серії НОМЕР_2 . Зазначений транспортний засіб є власністю ОСОБА_4 . Також слідчими, що розслідують це кримінальне провадження, в однієї з осіб, причетних до події, вилучено робочий проект розчистки русла р. Тиса річкових наносів нижче мостового переходу автомобільної дороги Буштино-Вишково на 64 арк, звіт про оцінку впливу №05 на 79 арк, лист №6061/05-3/2023 від 13.10.2023 на 1 арк., звіт про громадське обговорення на 3 арк., висновок з оцінки впливу на довкілля на 12 арк., акт обстеження від 05.04.2023 на 2 арк., копію свідоцтва про право власності на земельну ділянку № :01:001:0127, витяг 3 ДЗК № 46269029 на 1 арк., рішення № 259 від 09.06.2023., лист № 1-3-16/858-23 від 13.10.2023, які свідчать про те, що ОСОБА_6 та інші водії транспортних засобів мали уяву про те, що добування гравію здійснювалось на підставі дозвільних документів, у достовірності яких сумніватися, чи перевіряти які вони не мали підстав та можливості. Власник арештованого майна висловлює впевненість у тому, що поліція не має можливості забезпечити належне зберігання його транспортного засобу і за відсутності такої можливості враховуючи те, що цей засіб правомірно може бути переданий йому на зберігання із забороною відчуження, розпоряджання, з правом користування цим засобом. На підставі наведеного, просить скасувати частково (в частині права користування) арешт на тимчасово вилучене майно вантажний автомобіль марки «КРАЗ» 6510 д.н.з. НОМЕР_1 , що був накладений ухвалою слідчої судді від 04 серпня 2025 року у справі №308/10214/25 (1-кс/308/4558/25) та передати це майно на подальше зберігання власнику ОСОБА_4 .

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, підтримав подане клопотання.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд без їх участі, заперечує проти його задоволення.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що відділом Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000507, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.08.2025 клопотання задоволено. Накладено арешт на майно, а саме: на вилучені у ході огляду місця подій від 25.07.2025 року, в період 308 год. 29 хв. по 12 год. 08 хв., на території Вишківської об`єднаної територіальної громади біля русла річки Тиса за GPS координатами: 48.082300, 23,404259, 48.079696, 23.400687, 48.077117, 23,406460, 48.080155, 23.408770, зокрема: екскаватор «ATLAS D-27751», номер 14141259, 1994 р.в., та належний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , машк, АДРЕСА_2 , смартфон «Айфон 7», серійний номер НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_4 , з сім-карткою НОМЕР_5 ; вантажний автомобіль КРАЗ 6510 днз НОМЕР_1 , 1993 р.в. завантажений піщано-гравійною сировиною з свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 та належний ОСОБА_4 , меш АДРЕСА_3 , смартфон «Самсунт GALAXY A059», серійний номер НОМЕР_6 , IMELI НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 , з сім-карткою НОМЕР_9 ; вантажний автомобіль КРАЗ 256, дю НОМЕР_10 , 1975 р.в., з свідоцтвом про ресстрацію НОМЕР_11 та належний ОСОБА_8 , мешк. АДРЕСА_4 , смартфон IPHONE 7, серійний номер НОМЕР_12 , IMEI НОМЕР_13 , з сім-карткою НОМЕР_14 ; вантажний автомобіль КАМАЗ 4310 днз НОМЕР_15 , з свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_16 та належний ОСОБА_9 , мешк. АДРЕСА_5 , смартфон ІРHONE 65, серійний номер DNPRXOJPHFLP, IMEI: НОМЕР_17 , з сім-карткою НОМЕР_18 та блокнот чорного кольору; трактор МТЗ-80, днз НОМЕР_19 , заводський номер НОМЕР_20 , з свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_21 та з причіпом марки «ППТС-2» днз НОМЕР_22 , заводський номер НОМЕР_23 з свідоцтвом про ресстрашно АСN107970 та належний ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_6 , та ОСОБА_11 , смартфон «REDMY», серійний номер НОМЕР_24 , з сім-картки НОМЕР_25 /

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України зазначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно ч.1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявляти клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з`ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (п. 46 рішення у справі "Устименко проти України", п.п. 51,52 рішення у справі "Рябих проти Росії", п. 61 рішення у справі "Брумареску проти Румунії").

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Слідчим суддею встановлено, що на даний час необхідність в арешті майна саме в частині користування вантажним автомобілем марки «КРАЗ» 6510 д.н.з. НОМЕР_1 відпала. Доказів вчинення слідчих дій з вказаним майном слідчому судді не надано. Виходячи із вищезазначеного, враховуючи зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає клопотання про скасування арешту майна обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Між тим наведений транспортний засіб залишається речовим доказом у рамках даного кримінального провадженні, а отже арешт має бути залишений без змін в частині заборони відчуження, розпорядження.

Відповідно до ч.1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: зокрема у разі скасування арешту.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження №00000507, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.08.2025 року на вантажний автомобіль марки «КРАЗ» 6510 д.н.з. НОМЕР_1 , в частині заборони користування вказаними майном.

Транспортний засіб марки «КРАЗ» 6510 д.н.з. НОМЕР_1 - повернути власнику або уповноваженому представнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1