Справа № 751/1931/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/630/25
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 , (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 липня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою, яку було винесено при розгляді кримінального провадження внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000087 від 24 травня 2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України,

було частково задоволено клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого та ухвалено застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 29 серпня 2025 року включно, з подальшим утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» та визначено заставу в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200 грн. 00 коп.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції, дійшовши до висновку про необхідність обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою врахував крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, також тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, характер, ступінь суспільної небезпечності злочину, який інкримінується та дані про особу обвинуваченого. Також прийшов до висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід на даний час не усуне ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурором була подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати її та постановити нову, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що обираючи відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави не було враховано, що на час вирішення питання про обрання запобіжного заходу кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді, всі потерпілі та свідки у провадженні не допитані, а докази жодної із сторін не дослідженні. Вважає, що визначаючи розмір застави, суд першої інстанції недостатньо врахував те, що злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_9 відноситься до категорії особливо тяжких, був умисно скоєний у період воєнного стану, а розмір визначеної застави є посильним для обвинуваченого. Вказує, що внесення застави надасть можливість ОСОБА_9 , зокрема, вільно пересуватися по території України, змінити своє місце проживання та переховуватися від суду, а також впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідача, позицію прокурора, щодо необхідності задоволення поданої апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисників, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги сторони обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Нормами частини 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання судом вимог ст.ст. 177, 178, 194 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції, відповідно до ст. 177 КПК України, повно та об`єктивно досліджені усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування цього запобіжного заходу, а також враховані інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі дані про особу обвинуваченого, які, в сукупності, давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_9 може здійснити дії, передбачені ч. 1ст. 177 цього Кодексу.

Згідно зі ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів звертає увагу, що прокурором оскаржується питання щодо застосування альтернативного запобіжного заходу, а саме, застави.

Твердження прокурора про неврахування судом певних обставин щодо обвинуваченого при вирішенні питання про застосування альтернативного запобіжного заходу не заслуговують на увагу.

Колегія суддів враховує обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, дають підстави для висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого є у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які мають бути досягнуті в ході розгляду кримінального провадження, є застава, як альтернатива запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, в розмірі визначеним судом першої інстанції, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України. Саме такий розмір застави, на думку колегії суддів, буде співмірним з існуючими у кримінальному провадженні ризиками та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Разом з чим, будь-яких даних про неможливість застосування застави прокурором в судовому засіданні не встановлено.

Отже, доводи прокурора не спростовують висновків суду про можливість застосування застави, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи судом, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 липня 2025 року, якою частково задоволено клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4