Справа № 727/5435/25
Провадження № 1-кп/727/297/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці заяву обвинуваченого про відвід та заміну захисника по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.307 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про відмову від захисника ОСОБА_4 . Свою відмову мотивував тим, що захисник, на його думку, неналежним чином здійснює захист його прав. Так, захисник не сприяв йому у здобутті доказів шляхом допиту свідків, заявлення клопотань про оскарження дій на досудовому розслідуванні, що на його думку є неналежним здійсненням його захисту. Просить призначити йому іншого захисника з Центру надання безоплатної правничої допомоги, який буде дієвим. Якщо інший адвокат, якого призначать буде так само діяти, то йому вистачить 10 хв., щоб зрозуміти, що від нього очікувати і якщо його не влаштує позиція нового адвоката, він оголосить відвід та попросить призначити іншого захисника. Якщо третій захисник виявиться таким же, то захищатиметься сам.

Захисник ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання, вказуючи, що вони з обвинуваченим не можуть дійти згоди щодо способу захисту.

Прокурор відніс вирішення клопотання на розсуд суду.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 КПК України захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадицію).

Згідно пунктів 2, 3 ч. 1 ст. 49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні, зокрема, якщо обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно, а також у разі, якщо суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а обвинувачений не залучив його.

Статтею 54 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його. У разі якщо підозрюваний, обвинувачений особисто та безпосередньо повідомляє захиснику про небажання мати захисника, заміну захисника після конфіденційної розмови із захисником, така відмова або заміна фіксується у протоколі процесуальної дії або журналі судового засідання.

Судом встановлено, що захисник ОСОБА_4 бере участь у кримінальному провадженні на підставі доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Чернівці від 18.12.2024 року та здійснює захист ОСОБА_5 , як такого, котрий відповідно до положень кримінального процесуального законодавства вважається затриманим та/або стосовно якого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Дане доручення діє до часу закриття кримінального провадження, закінчення останнього судового провадження з перегляду судових рішень; використання всіх національних засобів правового захисту.

Разом з тим, згідно ст. 54 КПК підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

Однак при розгляді даного питання слід ураховувати факт того, що у відповідності до положень статей 13,18 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» обвинувачений має право на безоплатну вторинну правову допомогу.

Суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги є відповідні центри, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 15, ст. 16 вищезазначеного Закону.

При цьому, розглядаючи заяви чи клопотання обвинувачених осіб щодо заміни захисників, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, повинно бути враховане наступне: безоплатна вторинна правова допомога - це вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя (ч. 1 ст.13 Закону).

При реалізації цієї державної гарантії особа позбавлена можливості вільно обирати собі захисника, оскільки відповідно до ст. 49 КПК України, захисник такій особі призначається за постановою слідчого/прокурора або ухвалою судді чи суду. Так само особа, що отримує безоплатну вторинну правову допомогу, не може на власний розсуд вимагати від суду заміни захисника з особистих мотивів.

Відповідно до ст. 24 Закону №3460-VI адвоката Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, який надає безоплатну вторинну правову допомогу, може бути замінено у випадках та порядку, визначених законом. Випадки та підстави заміни адвоката Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на адвоката Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, який надає безоплатну вторинну правову допомогу передбачені частиною 2 вказаної статті.

Випадків, передбачених ст.24 Закону судом не встановлено.

Відповідно до позиції ЄСПЛ викладеній у рішенні у справі «Боротюк проти України» від 16.12.2010 «ані буква, ані дух ст. 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися (у відкритий чи мовчазний спосіб) від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови». Також у рішенні ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.11.2012 ЄСПЛ вказав: «перед тим, як вважати обвинуваченого таким, що відмовився від важливого права за ст. 6 Конвенції, з огляду на непрямі ознаки його поведінки слід переконатися, що він міг розумно передбачити наслідки своєї поведінки».

З урахуванням вище наведеного, суд може залучити іншого захисника для надання вторинної правової допомоги, замість захисника якого вже було залучено для надання вторинної правової допомоги лише у випадках, передбачених ст. 83 КПК України. Крім цього, КПК України відповідно положень ст. 54 КПК України передбачено саме право підозрюваного на заміну захисника, яке є похідним від права наданого підозрюваному ст. 48 КПК України, та не розповсюджується на зміст права на безоплатну вторинну правову допомогу, де особа не обирає собі захисника, а отримує захист, гарантований державою за державні кошти. В цьому разі особа має право на отримання правової допомоги належної якості та відповідно до стандартів якості надання безоплатної вторинної правової допомоги у кримінальному процесі, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 25.02.2014 №386/5.

Таким чином, суд приходить до висновку, що клопотання/заява обвинуваченого про відмову від захисника за призначенням та/або заміни останнього задоволенню не підлягає, оскільки позиція обвинуваченого в судовому засіданні про відмову від захисника за рахунок держави, з огляду на не наведення переконливих мотивів своєї відмови від участі у кримінальному провадженні захисника обвинуваченим та не встановлення судом обгрунтованих підстав за результатами судового розгляду, дає підстави вважати, що обвинувачений не передбачає наслідки відмови від призначеного захисника, не маючи іншого.

При цьому, суд враховує, що обвинувачений у підготовчому засіданні зазначив, що бажає користуватись правовою допомогою, однак у зв`язку з скрутним матеріальним становищем не в змозі самостійно забезпечити себе захисником.

Одночасно, суд звертає увагу захисника ОСОБА_4 по положення ч.2 ст.21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відповідно до яких адвокату забороняється займати у справі позицію всупереч волі клієнта, крім випадків, якщо адвокат впевнений у самообмові клієнта, та положення ч.5 ст. 8 Правил Адвокатської етики, відповідно до яких адвокат, з яким органом (установою) з надання безоплатної вторинної правової допомоги укладено договір (контракт), зобов`язаний виходити з пріоритету інтересів особи перед своїми власними інтересами та інтересами інших осіб.

Керуючись статтями 45, 48, 49, 52, 54 КПК України, Законом України від 05.07.2012 №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Законом України від 02.06.2011 №3460-VI «Про безоплатну правову допомогу», суд, -

постановив:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_5 про відмову від захисника ОСОБА_4 та його заміну іншим адвокатом з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Чернівці - відмовити.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що він має право обрати та укласти угоду з іншим захисником самостійно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1