490/3279/25 21.05.2025
н/п 1-кп/490/1349/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/3279/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 від 19.04.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Миколаєві, є громадянином України, має вищу освіту, офіційно не працює, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

17.12.2024 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 17.12.2024 року вироком Центрального районного суду м.Миколаєва визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено покарання у 200 годин громадських робіт. 17.01.2025 року судове рішення набрало законної сили.

Відповідно до вимог ч.3 ст.40 Кримінально-виконавчого кодексу України, ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є: систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

03.03.2025 року ОСОБА_3 прибув до Центрального районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, де йому роз`яснено порядок і умови відбування покарання у виді громадських робіт та відібрана підписка про те, що в разі ухилення від відбуття покарання, його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності за статтею 389 КК України.

ОСОБА_3 був письмово попереджений про те, що на підставі ст.37 Кримінально-виконавчого кодексу України, він повинен додержуватись встановлених, відповідно до закону, порядку та умов відбування покарання, а саме: сумлінно ставитись до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтись з викликом до уповноваженого органу з питань пробації. Також останньому роз`яснено, що поважними причинами неявки до уповноваженого органу з питань пробації в призначений строк визнається: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, які фактично унеможливлюють своєчасне прибуття за викликом і які документально підтверджені.

Після чого, 03.03.2025 року ОСОБА_3 отримав направлення до адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, розташованої за адресою: м.Миколаїв, вул.Інженерна, 1, згідно з яким, останньому 07.03.2025 року необхідно було приступити до відбуття покарання у виді громадських робіт, та останній прибув до адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради у визначений направленням строк, однак відмовився від виконання покарання у виді громадських робіт.

У зв`язку з тим, що 17.03.2025 року до Центрального районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях надійшов лист про те, що ОСОБА_3 звернувся до адміністраці Центрального району Миколаївської міської ради та відмовився від відбування покарання у виді 200 годин громадських робіт, 03.04.2025 року заступником начальника Центрального районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 , на підставі ст.40 Кримінально-виконавчого кодексу України винесено ОСОБА_3 попередження з приводу ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт та про притягнення останнього до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України, у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання. З зазначеними попередженнями останній ознайомлений під особистий підпис 03.04.2025 року.

В подальшому, 09.04.2025 року ОСОБА_3 прибув до адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, після чого був ознайомлений з Наказом Голови Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради 09.04.2025 року №58-к. B той же день, ОСОБА_3 , разом з начальником адміністративно-господарського управління Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради ОСОБА_5 , склали графік виходу на роботу засудженого до громадських робіт на період з 09.04.2025 року по 30.04.2025 року, однак, останній, будучи ознайомленим з графіком виходу на роботу та Наказом Голови Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради від 09.04.2025 року №58-к, достовірно знаючи про призначене судом покарання, діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання та невиконання покладених на нього судом обов`язків, ухилився від відбування покарання у виді 200 годин громадських робіт, призначеного вище вказаним вироком Центрального районного суду міста Миколаєва.

Так, протягом квітня 2025 року ОСОБА_3 , з 09.04.2025 року по 28.04.2025 року мав відпрацювати 36 години, з яких фактично не відпрацював жодної години. В порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, передбачених ст.ст.36, 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, ОСОБА_3 з 09.04.2025 року по 28.04.2025 року не вийшов на відпрацювання громадських робіт більше двох разів протягом місяця без поважних причин, а саме: 09.04.2025 року, 11.04.2025 року, 14.04.2025 року, 16.04.2025 року, 18.04.2025 року, 21.04.2025 року, 23.04.2025 року, 25.04.2025 року, 28.04.2025 року, при цьому, будучи письмово попередженим та достовірно знаючи, що за ухилення від відбування призначеного судом покарання передбачена кримінальна відповідальність за ч.2 ст.389 КК України. Кількість невідпрацьованого ОСОБА_3 без поважних причин часу протягом квітня 2025 року, з 09.04.2025 року по 28.04.2025 року складає 36 годин.

Згідно листа адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради №10422/06.01-46/25 від 28.04.2025 року, ОСОБА_3 під час відбування призначеного вироком суду покарання у виді 200 годин громадських робіт проявив себе як безвідповідальний працівник. З 09.04.2025 року не з`являється за місцем відбування покарання, чим порушує затверджений графік виходу на роботу. Станом на 28.04.2025 року до роботи не приступив.

Відповідно до письмової заяви, складеної у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Заява обвинуваченого щодо беззастережного визнання вини у пред`явленому йому обвинуваченні не викликає сумнівів у її добровільності.

Проаналізувавши викладене, дослідивши обвинувальний акт та матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання, що має бути призначене обвинуваченому, суд, відповідно до ст.ст.65-67 КК України, враховує, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, його особу, а саме те, що він є раніше судимим, має невідбуте покарання за попереднім вироком, офіційно не працює, неодружений, за даними КНП "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради на даний час на лікуванні у даному медичному закладі не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, як обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що мета кари виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального судочинства не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч.2 ст.389 КК України у виді пробаційного нагляду.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 був засуджений 17.12.2024 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин, яке не відбув та вчинив нове кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Тому, остаточне покарання ОСОБА_3 слід визначити за правилами ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків.

Згідно з положеннями п.п.4, 5 ч.1 ст.72 КК України, одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт, та одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду, а тому, відповідно, 200 годин громадських робіт відповідають 25 дням пробаційного нагляду.

Вказаний висновок суду узгоджується з позицією, викладеною в постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.05.2025 року по справі №638/7426/24 провадження №51-5317 км 24.

Цивільний позов по справі не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 /один/ рік.

На підставі ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 17.12.2024 року у виді 200 годин громадських робіт та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 /одного/ року 25 /двадцяти п`яти/ днів пробаційного нагляду.

На підставі ст.59-1 КК України, встановити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1