ЄУН справи: 336/9716/24
Номер провадження: 1-кп/336/690/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000711 від 21.04.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Донецьк, українця, громадянина України, не одруженого, утриманців немає, який має неповну вищу освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2023, ОСОБА_4 , приблизно о 16 годині 30 хвилин, знаходячись на пішохідній доріжці біля будинку 121 по вул. Чарівній в м. Запоріжжі, де діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень, на гранті раптово виниклих неприязнених відносин із потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, наніс останньому 3 удари кулаками обох рук в область голови потерпілого ОСОБА_6 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 закриту черепно-мозкову травму: лінійний перелом основної кістки зліва, скупчення повітря в середній черепній ямці (пневмоцевалія), лінійний перелом нижньої стінки правої очниці, багатоуламкові переломи крилоподібних відростків зі зміщенням, перелом твердого піднебіння справа, багатоуламкові переломи стінок гайморових пазух (передньої, латеральної і медіальної) зі зміщенням, багатоуламкові переломи кісток носу і носової перетинки зі зміщенням фрагментів, гемосинус, забій головного мозку, емфізема м`яких тканин обличчя, параорбітальна гематома справа, гематома лівої підочної ділянки, гематоми на слизовій оболонці верхньої губи та альвеолярного відростку верхньої щелепи з вестибулярного боку, що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні. Суду пояснив, що він 20 квітня 2023, приблизно о 16 годині 30 хвилин, знаходячись на пішохідній доріжці біля будинку 121 по вул. Чарівній в м. Запоріжжі, наніс ОСОБА_6 3 удари кулаками обох рук в область голови потерпілого, від яких останній впав на землю. Розуміє, що його дії незаконні, просив суд суворо не карати, зазначив, що висновки для себе зробив, щиро розкаявся, засуджує свої дії. Також додав, що потерпілий жодних претензій до нього немає, оскільки він повністю відшкодував потерпілому понесені матеріальні витрати та моральну шкоду.

Потерпілий ОСОБА_6 раніше був допитаний в судовому засіданні, суду пояснив, що 20 квітня 2023, приблизно о 16 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку 121 по вул. Чарівній в м. Запоріжжі, ОСОБА_4 наніс йому 3 удари кулаками обох рук в область голови, від яких він впав на землю, вдарившись головою об асфальт. Не пам`ятає, чи втрачав свідомість. Також додав, що жодних претензій до ОСОБА_4 він не має, цивільний позов не заявляв.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням речових доказів.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доведена під час судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.

Обставинами, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлені.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, має зареєстроване та постійне місце проживання, працює неофіційно, утриманців немає, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, повністю відшкодував шкоду потерпілому.

Суд також бере до уваги ставлення обвинуваченого до скоєного, який вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі та усвідомив неправомірність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, виявляв щирий жаль з приводу вчиненого, засуджує свої дії, повністю відшкодував шкоду потерпілому.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд, вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у межах санкції статті Кримінального кодексу України без реального відбування покарання, але в умовах застосування до нього вимог ст. 75 КК України, шляхом звільнення його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, тобто з іспитовим строком, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Призначене судом покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів потерпілого.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень, та відповідає принципам рівних можливостей та справедливого судового розгляду, встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Зарахувати у строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою з 09.08.2024 по 05.12.2024 включно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 65 КК України, ст.ст. 100, 349, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 строк тримання під вартою з 09.08.2024 по 05.12.2024 включно.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді застави з покладеними обов`язками до набрання вироком законної сили залишити без змін, після набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді застави з покладеними обов`язками - скасувати.

Речові докази: два змиви, які упаковано до сейф пакету та зберігаються у камері схову речових доказів ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7