Справа № 752/3478/22
Провадження №: 1-кп/752/1223/25
У Х В А Л А

06.05.2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

провівши в приміщенні суду судове засідання кримінального провадження №0002318 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

встановила:

в судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб обвинуваченому ОСОБА_5 без визначення розміру застави, яке подала в письмовому вигляді з наведенням мотивів та підстав.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою. Вказав, що клопотання прокурора є формальним, не містить жодних доказів на підтвердження ризиків, зокрема, сумнівним є ризики впливу на потерпілих, одного з яких не може встановити прокуратура, а інший - перебуває в СІЗО поруч із обвинуваченим. Визначений розмір застави є непомірним для обвинуваченого, який не має таких коштів, останній тривалий час утримується під вартою лише у зв"язку із тяжкістю інкримінованого йому злочину. Захисник просить відмовити в задоволенні клопотання прокурора, а у разі продовження строку тримання під вартою, просить визначити розмір застави, меньший, ніж визначено в КПК.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Потерпілий ОСОБА_8 наразі перебуває в ДУ "Київський слідчий ізолятор" та останньому було повідомлено про можливість приймати участь в розгляді даної справи через відеоконференцзв`язок, проте ОСОБА_8 жодних клопотань або заяв не подавав.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, згідно наданої прокурором інформації відносно останнього внесено відомості до ЄРДР про те, що він самовільно залишив військову частину.

Заслухавши сторін, дослідивши подане клопотання прокурора, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею.

Колегія суддів зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою суд повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

На переконання колегії суддів, прокурором було доведено, що ризики, які були встановлені раніше, а саме: переховування обвинуваченого від суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, продовжують існувати, оскільки ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні замаху на умисне вбивство двох осіб, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я осіб, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, обвинувачений може вживати заходи, спрямовані на переховування від суду, із врахуванням, в тому числі і військового стану в Україні та наявності ряду тимчасово окупованих територій, які не підконтрольні органам державної влади.

Крім того, на даний час, триває стадія дослідження доказів сторони обвинувачення, ще не допитаний обвинувачений ОСОБА_5 , а тому при обранні останньому більш м`якого запобіжного заходу, останній може вчиняти дії направленні на затягування судового розгляду справи, з метою уникнення відповідальності за інкримінований злочин.

Також зважаючи на попередню судимість обвинуваченого за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи та обвинувачення у вчиненні подібного злочину через незначний проміжок часу після звільнення із місця позбавлення волі, існує ризик того, що ОСОБА_5 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

На переконання колегії суддів запобігання вказаним ризикам зумовлене саме застосуванням та продовженням обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слід також зазначити, що ухвали колегії суддів про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 в частині наявності чи відсутності ризиків були предметом неодноразового перегляду Київським апеляційним судом, за результатами якого були залишенні без змін.

Колегія суддів вважає слушними доводи сторони захисту щодо відсутності таких ризиків, на які вказує прокурор у своєму клопотанні, як ймовірний вплив на потерпілих та свідка, у зв"язку з тим, що потерпілий ОСОБА_8 дійсно перебуває в межах Кївського СІЗО, місцезнаходження потерпілого ОСОБА_9 взагалі нікому невідоме, а свідок сторони обвинувачення помер. Разом з тим, відсутність вказаних ризиків не зменшує високу ступінь наявності вказаних вище колегією суддів ризиків перховування від суду та продовження вчинення нових злочинів, із врахуванням того, що у ОСОБА_5 до затримання і нині відсутні будь-які стійкі соціальні зв`язки, відсутнє постійне місце проживання, останній не мав офіційних доходів.

Отже, зважаючи на існуючі ризики, характеризуючі дані обвинуваченого, враховуючи підвищену суспільну небезпеку інкримінованого обвинуваченому злочину, а також беручи до уваги стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, колегія суддів, вважає, що раніше обраний та продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою є обґрунтованим та співмірним пред`явленому ОСОБА_5 обвинуваченню, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним та необхідним, колегія суддів не вбачає підстав для його зміни, тому клопотання сторони захисту в частині зміни запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Крім того, з урахуванням обставин інкримінованого обвинуваченому злочину, даних про його особу, строку утримання особи під вартою, стадію судового розгляду даного провадження, колегія суддів вважає за доцільне визначити обвинуваченому ОСОБА_5 розмір застави у виді 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки, на переконання колегії суддів, застава саме у такому розмірі, в разі її внесення, буде достатнім стимулюючим засобом для запобігання ризикам ухилятись від суду чи вчиняти інші злочини. Нормами законодавства, зокрема, вимогами ст. 182 КПК України, не передбачено визначення розміру застави менше ніж визначено ч. 5 ст. 182 КПК України, тому в цій частині клопотання захисту також задоволенню не підлягає.

Із врахуванням викладеного колегія суддів вважає за доцільне клопотання прокурора про продовження тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити частково та продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням розміру застави.

Керуючись ст.ст. 177,178, 182, 183, 331 КПК України, колегія суддів

постановила:

клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартоюОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 (шістдесят) діб до 04.07.2025 року включно.

Строк продовження існуючої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обчислювати з 06.05.2025 року.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Голосіївського районного суду м. Києва згідно порядку визначеного ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.10.2024 року у справі 752/3478/22 відносно ОСОБА_5 .

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити в СІЗО.

Повний текст ухвали буде оголошено 07.05.2025 року о 09 год. 00 хв.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3