Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/191/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.03.2025 року.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кіровограда, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України

застосовано до підозрюваної запобіжний захід у вигляді застави

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.03. 2025 застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 363 360,00 грн: прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні та слідчого судді, суду за першою вимогою;не відлучатися за межі Кіровоградської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, за винятком проведення за їх участі слідчих дій;здати на зберігання до відповідного територіального органу Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Дослідивши докази, надані стороною обвинувачення в обґрунтування поданого клопотання, слідчий суддя вважає їх достатніми для висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, у об`ємі як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи з критеріїв "розумної підозри", тобто наявності фактів та іншої інформації, яка могла б переконати неупередженого спостерігача в тому, що ОСОБА_7 могла вчинити інкриміновані їй правопорушення.

Прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризику, визначеного п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, одне з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, покарання за вчинення якого передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Слідчим суддею врахувалося, що розслідування кримінального провадження триває, ОСОБА_7 , є службовою особою, яка відповідно до покладених на неї обов`язків розпоряджається коштами, які виділяються на утримання управління освіти, займає керівну посаду, має авторитет в колективі та необхідні зв`язки, тому ризик в майбутньому знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є імовірним.

Прокурор, обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 232 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зазначив що розмір застави визначався виходячи із розміру збитків у кримінальному провадженні.

Органом досудового розслідування не надано доказів можливості підозрюваною внесення такого розміру застави, не з`ясовано її майновий та сімейний стан, також інші дані про особу підозрюваної.

З огляду на встановленні під час розгляду клопотання обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваної, зокрема, її майновий та сімейний стан, наявність ризиків, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слідчий суддя вважає розмір застави непомірним для підозрюваної.

Аналізуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, що регулює застосування інституту застави, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його суспільну небезпеку, дані про особу підозрюваної, її майновий та сімейний стан, наявність утриманців, стан здоров`я, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваної може бути застосований запобіжний захід - застава в розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням у разі внесення застави обов`язків, передбачених ст.194 КПК України. Саме такий розмір застави з покладенням обов`язків у разі її внесення, на думку слідчого судді, не є непомірним з урахуванням всіх обставин справи, тяжкості злочину, що інкримінується підозрюваній, і забезпечить стимулюючий ефект цього запобіжного заходу, належну процесуальну поведінку підозрюваної під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання підозрюваною обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки строк пропущено з поважних причин через збій у роботі електронного суду вказана апеляційна скарга була зареєстрована як заява, хоча захисник підозрюваної вчинив всі необхідні дії у строк встановлений ст. 395 КПК України.

Ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно підозрюваної ОСОБА_7 та обрати запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Суд відмовив в застосуванні клопотання про передачу на поруки "виконавцеві" ОСОБА_7 в той же час задовольним передачу на поруки відносно "організатора" - ОСОБА_10 . Що свідчить про упереджене ставлення саме до ОСОБА_7 .

Суд обрав запобіжний захід без врахування реального майнового стану ОСОБА_7 яка не має майна та доходів окрім заробітної плати. Як наслідок була змушена для внесення застави брати кредити. Крім того, суму коштів які не вистачало додав син - військовослужбовець.

Суд проігнорував в цілому факт недоведеності ризиків. Доказами, які б свідчили

про наявність таких ризиків.

Будь який доказ з можливих на підтвердження ризиків - відсутній. Підозрювана ОСОБА_7 не переховувалася від органів досудового розслідування, не знищувала і не спотворювала докази, не зафіксовано фактору впливу, чи такої можливості.

Щодо ризику про можливість переховуватися на думку захистувідсутній. У підозрюваної наявні міцні соціальні зв`язки.

Тривалий час працює на посаді, є доктором наук, має сина, онуків, постійно проживає в м. Кропивницький. Син підозрюваної - ОСОБА_11 є військовослужбовцем, добровольцем, який з квітня 2022 року став на захист Батьківщини, нагороджений відзнакою Президента. На сьогоднішній день потребує оперативного лікування за захворюваннями набутими під час військової служби.

ОСОБА_7 нагороджувалася за здійснення волонтерської діяльності та сприяння захисту Батьківщини.

Будучи обізнаною про кримінальне провадження (документи неодноразово вилучалися в очолюваному нею відділі освіти) жодних дій для протидії не вчиняла. Навіть зараз, будучи повідомленою про підозру 18.03.2025 станом на 21.03.2025 могла виїхати за кордон, не маючи запобіжного заходу, але відповідних дій не вчинила.

Підозрювана не згодна з кваліфікацією злочину, рядом обставин викладених в підозрі та висновками слідчого та прокурора, щодо обставин які наче б то встановлені доказами. Має намір доводити свою позицію. З цією метою залучила захисника. В той же час, це неможливо здійснювати перебуваючи в розшуку.

Висновок суду про обрання запобіжного заходу на підставі тяжкості, вважає таким що суперечить висновкам ЄСПЛ, в т.ч. у справах проти України.

Ризик знищити або спотворити докази є недоведеним. Основними доказами по справі є висновки експертів та відповідні розрахунки до них які здійснено на підставі фізико-математичних законів. Порушити які ОСОБА_7 не зможе, як і будь який інший учасник процесу. В клопотанні крім того не наведено, які саме докази досі перебувають у ОСОБА_7 чи вона має до них доступ.

Щодо ризику впливати на свідків. Щодо надання вказівок - підставою для обрання запобіжного заходу або його зміни є саме вплив на свідків. ОСОБА_7 не має бажання, як зазначено вище, опинитися в СІЗО в зв`язку з впливом на свідків.

Щодо можливості вчинити інший злочин. ОСОБА_7 є поважною особою, зі значними соціальними зв`язками та репутацією. Підозра у вчиненні злочину і так створює відповідні репутаційні ризики, які можуть мати значні професійні наслідки. Зруйнувати під кінець професійного шляху свою кар`єру точно не входить до планів підозрюваної. Вважає, що особиста порука є достатнім запобіжним заходом.

Заслухавши доповідача, підозрювану ОСОБА_7 та в її інтересах захисника-адвоката ОСОБА_6 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили ухвалу слідчого судді скасувати, обрати запобіжний захід у вигляді особистої поруки, думку прокурорів, які просили зашити без задоволення подану апеляційну скаргу, ухвалу слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.

Згідно з вимогами п.3 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

За приписами ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З матеріалів клопотання вбачається, що апеляційна скарги стороною захисту було подано у строк передбачений нормами КПК України 26.03.2025, проте апеляційна скарга була помилково зареєстрована як заява.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді був пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в у провадженні слідчого відділу Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №0000149 від 22.01.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.27, ч.5 ст.191, ч.ч.2, 3 ст.27, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366 КК України.

18.03.2025 ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27 ч.5 ст.191 та ч.2 ст.27, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, відповідно до якої ОСОБА_7 , діючи у складі організованої групи у якості виконавця, спільно з іншими співучасниками злочинної групи з жовтня 2019 року по червень 2024 року вчинила заволодіння чужим майном грошовими коштами управління освіти Кропивницької міської ради в сумі 3232760,62 грн. шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану та у складі організованої групи у особливо великому розмірі, а також складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчинені організованою групою.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 21.03.2025 застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 363 360,00 грн, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.5 ст.191 та ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч доводам сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію дій (бездіяльності) підозрюваної, за вчинення яких вона має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язана на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.5 ст.191 та ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366 КК України

Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, чогось очевидно недопустимого чи безпідставного не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням захисника, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання її винною у вчинених кримінальних правопорушень, а також з огляду на характер та ступінь суспільної небезпечності самого кримінального правопорушення, у вчиненні яких вона підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків.

У зв`язку з наведеним посилання сторони захисту на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри і на відсутність у провадженні ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КК України, слід визнати безпідставними.

Слідчий суддя вірно врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27 ч.5 ст.191 та ч.2 ст.27, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, одне з яких відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, покарання за вчинення якого передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Проте, тяжкість покарання сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

ОСОБА_7 має сталі соціальні зв`язки, зокрема має офіційне місце роботи, працює на одному місці з 2003 року, має постійне місце проживання та реєстрації, має нагороди за здійснення волонтерської діяльності, раніше не судима, має позитивну характеристику з місця роботи, тому ризик переховування від органу досудового розслідування має мінімальний рівень інтенсивності.

Підозрювана ОСОБА_7 добровільно з`являлася на виклики слідчого, прокурора, також до слідчого судді для розгляду клопотання. Прокурором не доведено, що підозрювана ухилялася від органу досудового розслідування або перешкоджала встановленню обставин кримінального правопорушення.

Відсутні об`єктивні факти і докази про те, що підозрювана намагалася знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчим суддею вірно враховано, що розслідування кримінального провадження триває, ОСОБА_7 , є службовою особою, яка відповідно до покладених на неї обов`язків розпоряджається коштами, які виділяються на утримання управління освіти, займає керівну посаду, має авторитет в колективі та необхідні зв`язки, тому ризик в майбутньому знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є імовірним.

Прокурором обґрунтовано ризик вчиняти інші кримінальні правопорушення, тим що інкримінуємі ОСОБА_7 злочини вчинялися з корисливих мотивів, метою яких було незаконне збагачення, відтак на думку прокурора існує ризик того, що у випадку застосування відносно неї запобіжного заходу більш м`якого, ніж застава, призведе до вчинення ним інших кримінальних правопорушень з метою особистого збагачення та приховування слідів інкримінованих кримінальних правопорушень.

Разом з тим, такий ризик, хоча і на мінімальному рівні, проте існує, з огляду на те, що підозрювана в період з 2019 року по 2024 рік підписувала акти виконання зобов`язань та жодного разу не ініціювала перевірки реальних показників досягнутої економії, відтак така поведінка свідчить про те, що ОСОБА_7 може вчинити інше службове кримінальне правопорушення.

Стосовно заяв сторони захисту про взяття ОСОБА_7 на поруки, суд апеляційної інстанції приходить наступного висновку.

Так, відповідно до ч.1 - 3 ст.180 КПК особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Особиста порука, як і особисте зобов`язання, належить до тієї категорії запобіжних заходів, у ході яких використовується моральний (психічний) метод впливу на поведінку підозрюваного.

Колегія суддів зауважує, що зважаючи на зміст інкримінованого злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , їх фактичні обставини, на даний час запобіжний захід у вигляді особистої поруки є не співмірним з ризиками, які були встановлені судом та знайшли своє підтвердження і під час апеляційного розгляду, а тому у задоволенні вказаних клопотань слід відмовити.

Що ж стосується безпосередньо застосованого щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 363360 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, то слідчий суддя, всупереч доводів сторони захисту, правильно встановив, що застосування вищезазначеного розміру застави, буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Про це свідчать дані, які характеризують особу підозрюваної та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, яким слідчим суддею дана належна оцінка в оскаржуваній ухвалі.

У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_7 та її захисник зазначили суду, що застава визначена ухвалою слідчого судді була внесена 26.03.2025 до розгляду апеляційної скарги.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_7 працює в Управлінні освіти Кропивницької міської ради з 2003 року на посаді начальника управління освіти. Згідно наданої довідки про заробітну плату, їй нараховано в 2014 році дохід в розмірі 595319,90 грн, середньомісячний нарахований дохід складає 49600,00 грн. Також є викладачем у Центральноукраїнському державному університеті імені Володимира Винниченка, доктор наук. Зазначила, що на даний час дохід підозрюваної становить близько 40 000 грн.

Саме такий розмір застави, в розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 363360 гривень за переконанням колегії суддів, здатен запобігти тим ризикам, які існують у кримінальному провадженні, та забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, ст. 194 КПК України, які покладені на останню оскаржуваною ухвалою.

Таким чином, доводи, які викладені в апеляційній скарзі захисника, є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань про застосування запобіжних заходів, в тому числі і застави, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу сторони захисту без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 177, 178, 183, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити строк захиснику - адвокату ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.03.2025 року.

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.03.2025 року, якою застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 363 360,00 грн, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2