Справа №487/4532/25
Провадження №1-кс/487/3219/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2025 Слідчий суддя Заводського районного суду місто Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 02.07.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001003 за ч. 3 ст. 307 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

03.07.2025 слідчий відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 , звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 02.07.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001003 за ч. 3 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначав, що в провадженні СУ ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження № 0001003 за ч. 3 ст. 307 КК України.

02.07.2025 ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03.07.2025 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке по ступеню тяжкості відноситься до особливо тяжких злочинів, а також запобігання ризикам, передбаченим частинами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку сторони обвинувачення, лише обрання найбільш суворого запобіжного заходу зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється. Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор, підтримав дане клопотання та просив про його задоволення.

Захисник підозрюваного у судовому засідання заперечував проти задоволення клопотання. Посилався на необгрунтованість підозри, недоведеність ризиків, зазначених у клопотанні, та недоведеністю неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні клопотання, або обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із матеріалів клопотання встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження № 0001003 за ч. 3 ст. 307 КК України .

Відповідно до клопотання, ОСОБА_10 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливою метою, порушуючи вимоги положень Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року, ст. 12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03 червня 2009 року, у невстановленому органом досудового розслідування місці, у невстановлений час та при невстановлених обставинах, незаконно, з метою збуту, придбав та зберігав при собі речовину жовтого кольору, яка була розфасована у 10 пакетиках типу «zip-lock», та яка відповідно до висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/122-25/3787-НЗПРАП від 03.07.2025 містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 158,2888 г., що відповідно до Таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 за № 188, відноситься до особливо великих розмірів.

Вищевказану особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 158,2888 г.,виявлено та вилучено працівниками поліції під час проведення особистого обшуку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході затримання останнього у порядку ст. 208 КПК України, яке мало місце 02.07.2025 на території старого кладовища м. Херсон, за адресою: м. Херсон, вул. Молодіжна, будинок 10.

Органом досудового розслідування ОСОБА_10 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах.

02.07.2025 в порядку п.2 ч.1 ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_11 .

03.07.2025 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України підтверджується наступними долученими до клопотання та дослідженими доказами:

1. Протоколом затримання від 02.07.2025, відповідно до якого, під час проведення особистого обшуку ОСОБА_9 , було виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP в особливо великих розмірах.

2. Показами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які були залучені в якості понятих під час особистого обшуку ОСОБА_9 , в ході якого було при собі було виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP в особливо великих розмірах.

3. Показами свідка ОСОБА_14 , який повідомив, що 02.07.2025 близько о 11 години 15 хвилин проходячи повз кладовище, розташоване поруч із вул. Молодіжна в м. Херсон побачив як біля однієї із могил щось шукав чоловік та підозріло поводив себе постійно озирався. Після цього побачив як біля вказаного чоловіка з`явився натовп людей, а саме співробітників СБУ, оскільки в них були розпізнавальні знаки. За даним фактом свідок вирішив підійти та розповісти вищевказаним працівникам побачене.

4. Протоколом впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_14 , який впізнав особу, яка на кладовищі біля однієї із могил щось шукала, якою є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

5. Висновком експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/122-25/3787-НЗПРАП від 03.07.2025 відповідно до якого речовина світло бежевого кольору, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальною масою 158,2888 г.;

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_9 , оскільки оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Фактичні дані, які містяться у наданих стороною обвинувачення доказах, на думку слідчого судді, здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_9 , міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 , кримінального правопорушення, що є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, з матеріалів клопотання та обставин кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_9 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання на строк до дванадцяти років позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, у тому числі за межами країни чи на непідконтрольній на даний час Україні території.

ОСОБА_9 , може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному проваджені, оскільки підозрюваний, не маючи обмежень у пересуванні, буде мати можливість особисто або через спільників, схиляти свідків, яким відомі обставини зазначеного кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують його, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляти до відмови давати свідчення, чи їх спотворення на свою користь, а також свідків протиправної діяльності, які на даний час в повному колі невстановлені; ОСОБА_9 , може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється у сфері обігу наркотичних речовин, оскільки, підозрюваний, перебуваючи на свободі, з метою отримання незаконного прибутку вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, яке фактично припинено співробітниками правоохоронних органів.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, який неодружений, раніше не судимий, на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності за ч.ч.2,3 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України.

ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину в сфері обігу наркотичних засобів, можливо вчинений в період воєнного стану.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Відповідно до пункту 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Враховуючи вище зазначені обставини, саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, на стійке переконання слідчого судді, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та зможе запобігти ризикам наявним та доведеним під час розгляду клопотання.

Також, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції»

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту щодо можливості запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Отже застосування до ОСОБА_9 , більш м`якого запобіжного заходу, на думку слідчого судді є необґрунтованим та невиправданим.

Відповідно до п.5 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи вимоги зазначеної статті, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає можливим не визначати підозрюваному ОСОБА_9 розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 309, 370, 372, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 30.08.2025 (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 07.07.2025 об 11.00 год.

Слідчий суддя : ОСОБА_1