Справа № 438/260/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/325/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Бориславського міського суду Львівської області від 27 лютого 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, ОСОБА_8 , не військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Шевченківського районного суду міста Львова від 2 березня 2018 року за частиною 2 статті 289, статтею 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі, строком на три роки і шість місяців, звільнений 4 лютого 2021 року з Державної установи «Личаківська виправна колонія № 30» по відбуттю строку покарання, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_9

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:

оскарженим вироком ОСОБА_11 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України та призначено покарання у виді 220 (двохсот двадцяти) годин громадських робіт.

Згідно вироку суду, 14 лютого 2025 року близько 19:00 обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу будинку № 67 по вулиці Трускавецькій у місті Бориславі Львівської області на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, вступив у словесну суперечку із ОСОБА_12 , у ході якої вирішив умисно заподіяти йому тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди іншій особі, ОСОБА_7 , перебуваючи обличчям до ОСОБА_12 , кулаком своєї правої руки умисно наніс йому один удар в ділянку його чола зліва, після чого кулаком своєї правої руки, умисно наніс йому ще один удар в ліктьову ділянку його правої руки, в результаті чого заподів останньому тілесні ушкодження у вигляді садна на чолі зліва та синця в ділянці правого ліктьового суглобу, що відноситься до легкого ступеня тілесного

Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

На вказуй вирок заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок Бориславського міського суду від 27.02.2025 щодо ОСОБА_7 змінити у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

У решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що санкцією ч. 1 ст. 125 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Водночас, суд у оскарженому вироку визначив ОСОБА_7 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, покарання у виді 220 годин громадських робіт, яке є більшим за верхню межу цього виду покарання, визначену санкцією ч. 1 ст. 125 КК України. При цьому, покарання ОСОБА_7 за сукупністю кримінальних правопорушень чи за сукупністю вироків не призначалось.

Заслухавши доповідь головуючого, виступ прокурора ОСОБА_9 на підтримку апеляційної скарги, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 , який не заперечив проти апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 дотримано не у повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглядалось судом першої інстанції в порядку ст.ст. 381-382 КПК України в порядку спрощеного провадження.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за наведених у вироку суду обставин, та правильність кваліфікації його дій є вірним та в апеляційному порядку учасниками кримінального провадження не оскаржується і не може бути оскаржено.

Щодо призначеного судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання, то слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч. 4 ст. 65 КК України більш суворе покарання, ніж передбачене відповідними статтями Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, може бути призначене за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків згідно зі статтями 70 та 71 цього Кодексу.

Санкцією ч. 1 ст. 125 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Як встановлено колегією суддів, суд першої інстанції у оскарженому вироку визначив ОСОБА_7 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, покарання у виді 220 годин громадських робіт, яке є більшим за верхню межу цього виду покарання, визначену санкцією ч. 1 ст. 125 КК України. Одночасно, покарання ОСОБА_7 за сукупністю кримінальних правопорушень чи за сукупністю вироків не призначалось.

У відповідності до вимог ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого. У даному випадку становище обвинуваченого не погіршується, оскільки в апеляційній скарзі ставиться питання про призначення за вчинення кримінального проступку покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, що є менш суворим покарання, ніж визначено судом першої інстанції.

Відтак, виходячи з усього вище наведеного, апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 слід задоволити.

Вирок Бориславського міського суду від 27.02.2025 щодо ОСОБА_7 змінити та вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

У решті вирок суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задоволити.

Вирок Бориславського міського суду від 27.02.2025 щодо ОСОБА_7 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

У решті вирок суду залишити без змін.

Касаційна скарга на рішення суду може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4