Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1949/23
Провадження № 1-кп/723/61/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 10.03.2023 року по обвинуваченню за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , освіта 9 класів, не працюючого, військовозобов`язаного, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, раніше не судимого

встановив:

В провадженні Сторожинецького районного суду Чернівецької області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000103 від 10.03.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, щодо того, що ОСОБА_4 , достовірно знаючи про введений на території України воєнний стан, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, 09.03.2023 року у період часу з 16,00 години, по 19,00 годину, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості в адміністративних межах с. Чудей Чернівецького району Чернівецької області, а саме на верхньому складі Красноїльського лісництва філії «Берегометське ЛМГ» ДП «Ліси України», що розташований у виділі № 4 кварталі № 4 вказаного лісництва, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечнів наслідки і бажаючи їх настання, незаконно, таємнор, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку 6 колод породи «Ялиця», а саме 2 колоди лісоматеріалів круглих, загальним об`ємом 0,363 м.куб., вартістю 928,6 грн. та 4 колоди дров`яної деревини не промислового використання загальним об`ємом 0,642 м. куб, вартістю 677,32 грн., чим спричинив матеріальну шкоду філії «Берегометське ЛМГ» ДП «Ліси України» на загальну суму 1605,92 гривень, після чого покинув місце скоєння злочину з викраденим майном розпорядившись ним на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений проти задоволення клопотання не заперечував і просив ухвалити рішення про закриття кримінального провадження.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явилася, хоча судом був повідомлений про день, час і місце розгляду справи але направив до суду письмову заяву, якою просив закрити кримінальне провадження з підстав зазначений в клопотанні прокурором.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності до вимог ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За змістом Закону №3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції.

Так, відповідальність за частиною 1 статті 51 КУпАП настає за вчинення дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частина 2 статті 51 КУпАП встановлює відповідальність за дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 61 Закону України "Про правотворчу діяльність" від 24 серпня 2023року визначено перелік способів, за яких нормативно-правовий акт або окремий його структурний елемент вважається таким, що втратив чинність. Серед інших способів законодавець також визначив, втрату чинності нормою, зокрема, якщо суб`єкт правотворчої діяльності прийняв (видав) у встановленому цим Законом порядку рішення про визнання прийнятого (виданого) ним нормативно-правового акта або окремого його структурного елемента таким, що втратив чинність та в інших випадках, визначених законом.

Проаналізувавши вищезазначені норми, суд дійшов висновку, що законодавець, у порядку визначеному Законом України "Про правотворчу діяльність", хоча і не приймав рішення про визнання не чинною ст.185 КК України, проте в інший спосіб, змінивши норму ст.51 КУпАП щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна, зокрема збільшивши суму викраденого майна для настання кримінальної відповідальності, фактично декриміналізував кримінальне правопорушення за ст.185 КК України, де вартість викраденого майна становить менше прожиткового мінімуму для працездатної особи на момент вчинення інкримінованого правопорушення.

Для цілей застосування законів які містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, згідно п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, для відповідного року, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України.

Згідно зазначеного підпункту, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, у розрахунку на місяць, встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

В даному випадку, викрадення майна, в якому обвинувачується ОСОБА_4 мало місце в березні місяці 2023 року.

Статтею 7 Закону «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 1 січня цього року, прожитковий мінімум в розрахунку на місяць для працездатної особи становить 3028 гривень, що свідчить про те, що у разі викрадення особою майна у 2024 році на суму меншу ніж 3028 гривень, то такі дії підпадають під ознаки адміністративної відповідальності та виключають кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.1-2 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

За змістом п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у редакції від 01.12.2022 року, яка діє на час розгляду справи, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Підставами для закриття кримінального провадження у випадку втрати чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння є згода на це підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно абзацу 5 частини 7 ст.284 КПК України, ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.479-2 КПК України, суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

ОСОБА_4 не заперечує проти закриття кримінального провадження, а тому суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню і кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , виходячи зі змісту обвинувального акту, підлягає закриттю на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, без встановлення фактичних обставин справи, оскільки підстави для закриття не пов`язані із встановленням таких обставин, окрім суми вартості викраденого, а лише зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність

В межах цього кримінального провадження було вилучено та визнано постановою слідчого від 10.03.2023 року, речовим доказом лісо деревину породи «Ялина» в кількості 6 колод, загальним об`ємом 1,36 м.куб..

Виходячи з цього та слідуючи вимогам ч.9 ст. 100 КПК України суд вважає, що доля речових доказів має бути вирішена під час ухвалення цього рішення, яким закінчується це кримінальне провадження, не беручи до уваги те, що фактичні обставини справи можливо будуть встановлюватися і вина ОСОБА_4 можливо буде вирішуватися в межах провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Цивільний позов по справі не заявлено, а запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Питання щодо розподілу процесуальних витрат суд не вирішує, оскільки закриває кримінальне провадження без встановлення фактичних обставин справи та вини особи.

Крім цього згідно положень ч.2 ст. 124 КПК України тільки у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Тобто при постановленні ухвали про закриття кримінального провадження питання щодо вказаних витрат є не актуальне.

Рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України констатує відсутність караності діяння за змістом нового кримінального закону і, відповідно, не тягне для особи будь-яких кримінально-правових наслідків.

При цьому, суд не направляє матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 для вирішення питання щодо притягнення його до адміністративної відповідальності через відсутність відповідного клопотання та повноважень у суду в частині збирання та визначення обсягу доказів, що є виключною компетенцією органа, уповноваженого на складення адміністративного протоколу.

На підставі викладеного, керуючись ст.5 КК України, ст.ст.284, 372, 395, 479-2 КПК України, суд

постановив:

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00001103 від 10.03.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України закрити на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речовий доказ по справі лісодеревину породи «Ялина» в кількості 6 колод, загальним об`ємом 1,36 м. куб. яка знаходиться на відповідальному зберіганні майстра лісу Красноїльського лісництва філії Берегометськек ЛМГ ДП «Ліси України» ОСОБА_5 залишити у власності Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Подільський лісовий офіс», скасувавши накладений на лісодеревину арешт ухвалою слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 10.03.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Сторожинецький районний суд Чернівецької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_6