УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000757 від 02.07.2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням в рамках кримінального провадження № 0000757 від 02.07.2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене 30.07.2025 року в ході проведеного обшуку автомобіля «AUDI A3», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

-мобільний телефон марки «Samsung» з написом A245F/DSN imei: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-мобільний телефон марки «iPhone 13» imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 , з сім-картами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-мобільний телефон марки «iPhone 14» imei1: НОМЕР_7 , imei2: НОМЕР_8 , з сім-картою НОМЕР_9 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-соціальну карту та медичні документи на ім`я ОСОБА_7 на 11 аркушах;

-пластикову папку синього кольору з медичними документами на ім`я ОСОБА_8 ;

-пластикову папку синьо-жовтого кольору з написом «Ukraine» з медичними документами на ім`я ОСОБА_9 ;

-медичні документи на ім`я ОСОБА_10 на 25 аркушах;

-пластикову папку синьо-жовтого кольору з медичними документами на ім`я ОСОБА_11 ;

-прозору пластикову папку з медичними документами на ім`я ОСОБА_12 ;

- медичні документи на ім`я ОСОБА_13 ;

-папку сірого кольору з документами ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ;

-медичні документи на ім`я ОСОБА_21 на 5 аркушах;

-медичні документи на ім`я ОСОБА_22 на 1 аркуші;

-медичні документи на ім`я ОСОБА_23 на 1 аркуші;

-медичні документи на ім`я ОСОБА_24 на 2 аркушах;

-медичні документи на ім`я ОСОБА_22 на 22 аркушах;

-рожеву пластикову папку з документами ОСОБА_25 ,

ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 ;

-грошові кошти в сумі 1000 доларів США (10 купюр номіналом по 100 доларів США) (вказані кошти було використано під час проведення контролю за вчиненням злочину);

-грошові кошти в сумі 300 доларів США та 50 євро;

-грошові кошти в сумі 1000 гривень (2 купюри номіналом по 500 гривень) та 100 доларів США;

-документи на ім`я ОСОБА_30 , ОСОБА_8 , ОСОБА_31 ,

ОСОБА_11 на 9 аркушах, лист з чорновими записами;

-папку з медичними документами ОСОБА_32 ;

-автомобіль «AUDI A3», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 .

Старший слідчий СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі та задовольнити.

Власниця майна ОСОБА_5 подала до суду заяву, в якій зазначила, що заперечує проти задоволення клопотання. Просила відмовити у його задоволенні та розглянути без її участі.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ст. ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Частина 1 ст. 170 КПК України передбачає що, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

При цьому, ч. 2 вказаної норми встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з огляду на наступні обставини.

В порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону, слідчим необґрунтовано мету та підстави накладення арешту на транспортний засіб «AUDI A3», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 та не долучено документи щодо права власності на нього.

Слідчий у клопотанні визначив метою накладення арешту на вказане вилучене майно його збереження як речових доказів, хоча при цьому конкретно мету та правову підставу арешту майна не обґрунтував, а лише поверхово послався на положення ст. 170 КПК України, які загалом визначають поняття арешту майна.

Слідчий суддя позбавлений можливості встановити з яких причин наразі вилучене майно необхідне стороні обвинувачення для огляду та чому орган досудового розслідування вважає, що при його огляді буде можливе виявлення інформації, яка може мати значення для встановлення обставин імовірного вчинення кримінальних правопорушень в рамках кримінального провадження.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання та прийняти рішення по суті.

Згідно з ч. 3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000757 від 02.07.2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1