печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0001701,

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання про арешт майна.

Мотивуючи означене клопотання прокурор у клопотанні вказує наступне.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001701 від 20.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 191 КК України.

Прокурор зазначає, що службові особи низки суб`єктів господарювання, діючи умисно, за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, заволоділи бюджетними коштами шляхом зловживання службовим становищем під час постачання продукції до державних установ, що не відповідає встановленій якості та по завищеній вартості.

Так, проведеними заходами отримано фактичні дані щодо вчинення службовими особами юридичних осіб приватного права дій, спрямованих на заволодіння чужим майном - коштами державних органів, установ та організацій, отриманих на виконання укладених державних контрактів (договорів) щодо постачання виробів молочної продукції для потреб в т.ч. Збройних Сил України, в умовах воєнного стану.

Встановлено, що Державний оператор тилу Міністерства оборони України (далі - ДОТ МОУ) здійснюючи функції щодо забезпечення тилових потреб Збройних сил України (далі - ЗС України), закуповує у суб`єктів господарювання виріб схожий на масло/сир з розрахунку 300-400 грн. за кілограм, в той час як ринкова вартість такого продукту, яка надходить до кінцевого споживача, структурного підрозділу ЗС України, становить близько 170 грн. за кілограм.

Внаслідок штучного завищення суб`єктами господарювання через підконтрольні підприємства з ознаками фіктивності вартості молочної продукції, яка поставляється на ДОТ МОУ за період 2024 року державі можливо заподіяно матеріальної шкоди на суму близько 600 млн грн.

Зокрема встановлено, що ТОВ «Асікс Груп» (), ТОВ «Гран Прі ЛТД» (), ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5» () та ТОВ «ГАРНА СТРАВА» () є одними з основних постачальників харчових продуктів (в т.ч. кисло-молочних виробів, а саме вершкового масла та сиру твердого) на адресу ДОТ МОУ.

Відповідно до офіційних даних тендерних закупівель щодо надання послуг з поставки ДОТ МОУ продуктів харчування для особового складу військових частин (установ) та військових навчальних закладів ЗС України в стаціонарних та польових умовах на 2024 рік, замовником в яких виступав ДОТ МОУ, встановлено, що ТОВ «Асікс Груп» (), ТОВ «Гран Прі ЛТД» (), ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5» () та ТОВ «ГАРНА СТРАВА» () є переможцями закупівельних тендерів.

Так, за результатами проведення тендерних закупівель за 2024 рік ДОТ МОУ уклав державні контракти із наступними юридичними особами:

ДЕРЖАВНИЙ КОНТРАКТ (ДОГОВІР) ПРО ЗАКУПІВЛЮ № 96/07-24-ХП від 31.07.2024 укладений з ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5» (), щодо постачання продуктів харчування, в тому числі молочної продукції для особового складу військових частин (установ) та військових навчальних закладів ЗС України в стаціонарних та польових умовах, на загальну суму 728 595 000,00 грн.;

ДЕРЖАВНИЙ КОНТРАКТ (ДОГОВІР) ПРО ЗАКУПІВЛЮ № 59/05-24-ХП від 29.05.2024 укладений з ТОВ «Гран Прі ЛТД» (), щодо постачання продуктів харчування, в тому числі молочної продукції для особового складу військових частин (установ) та військових навчальних закладів ЗС України в стаціонарних та польових умовах, на загальну суму 762 300 000,00 грн.

ДЕРЖАВНИЙ КОНТРАКТ (ДОГОВІР) ПРО ЗАКУПІВЛЮ № 115/12-24-ХП від 09.12.2024 укладений з ТОВ «ГАРНА СТРАВА» (), щодо постачання продуктів харчування, в тому числі молочної продукції для особового складу військових частин (установ) та військових навчальних закладів ЗС України в стаціонарних та польових умовах,, на загальну суму 1 299 600 000,00 грн.

ДЕРЖАВНИЙ КОНТРАКТ (ДОГОВІР) ПРО ЗАКУПІВЛЮ № 63/05-24-ХП від 29.05.2024 укладений з ТОВ «Асікс Груп» (), щодо постачання продуктів харчування, в тому числі молочної продукції для особового складу військових частин (установ) та військових навчальних закладів ЗС України в стаціонарних та польових умовах, на загальну суму 1 149 120 000,00 грн.

ДЕРЖАВНИЙ КОНТРАКТ (ДОГОВІР) ПРО ЗАКУПІВЛЮ № 64/05-24-ХП від 29.05.2024 укладений з ТОВ «Асікс Груп» (), щодо постачання продуктів харчування, в тому числі молочної продукції для особового складу військових частин (установ) та військових навчальних закладів ЗС України в стаціонарних та польових умовах, на загальну суму 2 434 050 000,00 грн.

ДЕРЖАВНИЙ КОНТРАКТ (ДОГОВІР) ПРО ЗАКУПІВЛЮ № 109/12-24-ХП від 05.12.2024 укладений з ТОВ «Асікс Груп» (), щодо постачання продуктів харчування, в тому числі молочної продукції для особового складу військових частин (установ) та військових навчальних закладів ЗС України в стаціонарних та польових умовах, на загальну суму 968 850 000, 00 грн.

Також встановлено, що основними виробниками та посередниками виробників, сирного продукту та спреду, який по ланцюгу постачань надходить до структурних підрозділів ЗС України є ПП «ЯРМІЛК» (), ТзОВ «МолГал» (), ТОВ «Миколаївмолпром» (), ТОВ ТД «ДМСЗ» (), ТОВ «ДМСЗ» (), ТОВ «ДМЗ» (), ТОВ Спарта 2015 (), ТОВ «Аспрод» ().

Крім цього, в ході здійснення досудового розслідування встановлено, що при постачанні продукції до ДОТ МОУ завищено ціни на масло та сир в 2-3 рази від ринкової. Встановлено, що ТОВ «Асікс Груп» (), ТОВ «Гран Прі ЛТД» (), ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5» () та ТОВ «ГАРНА СТРАВА» () маючи можливість здійснювати закупівлю продуктів харчування для особового складу військових частин у СГД, що мають відповідні виробничі потужності для виготовлення продукції, залучають до цієї діяльності ряд фіктивних юридичних осіб, за допомогою яких штучно завищують вартість на вказану продукцію. Серед таких контрагентів, що здійснює штучне завищення цін на молочну продукцію є ТОВ «Миколаївмолпром» (), ТОВ ТД «ДМСЗ» (), ТОВ «ДМСЗ» (), ТОВ «ДМЗ» ().

Водночас у діях посадових осіб ТОВ «Миколаївмолпром» (), ТОВ ТД «ДМСЗ» (), ТОВ «ДМЗ» () вбачаються факти внесення до бухгалтерського та податкового обліку завідомо неправдивих відомостей щодо проведення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей необхідних для подальшого надання послуг ДОТ МОУ.

За результатами аналізу фінансово - господарських операцій вбачається відсутність походження товарів/послуг, що в свою чергу можливо призвело до розтрати коштів, що фінансуються з державного бюджету.

При цьому встановлено, що ТОВ «Миколаївмолпром» (), ТОВ ТД «ДМСЗ» (), ТОВ «ДМЗ» () не мають достатньої виробничої потужності на виробництво такої кількості молочних продуктів, що постачається на адресу ДОТ МОУ. Так, службовими особами ТОВ «Миколаївмолпром», ТОВ ТД «ДМСЗ» та ТОВ «ДМЗ» в порушення вимог Національних стандартів (ДСТУ) та інших нормативних документів, а також умов договорів, постачається молочна продукція, вироблена з додаванням немолочних жирів.

У зв`язку із відсутністю достатньої виробничої потужності на виробництво такої кількості молочних продуктів, що постачається на адресу ДОТ МОУ, ТОВ «Миколаївмолпром» та ТОВ ТД «ДМСЗ» закуповують у ТОВ «Молокозавод «САМБРСЬКИЙ» () спред, який в подальшому постачається на адресу TOB «МИКОЛАЇВМОЛПРОМ».

Вказана протиправна діяльність із завищення цін на молочну продукцію, а також виробництва та постачання до ДОТ МОУ молочної продукції низької якості вчиняється учасниками організованої групи, до складу якої входять керівники, службові особи, співробітники вищевказаних підприємств та інших наразі невстановлених СГД з ознаками фіктивності.

В рамках проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, отримано зразки молочної продукції, яка поставлена на адреси військових частин ЗС України, за контрактами укладеними ДОТ МОУ з ТОВ «Асікс Груп» (), ТОВ «Гран Прі ЛТД» (), ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5» () та ТОВ «ГАРНА СТРАВА», а виробниками вказаної молочної продукції є ПП «ЯРМІЛК» (), ТзОВ «МолГал» (), ТОВ «Миколаївмолпром» (), ТОВ ТД «ДМСЗ» (), ТОВ «ДМСЗ» (), ТОВ «ДМЗ» (), ТОВ Спарта 2015 (), ТОВ «Аспрод» ().

В подальшому вказані зразки молочної продукції направлено на судову експертизу харчових продуктів, відповідно до висновку якої надані на дослідження продукти мають вкрай високий вміст немолочних жирів (93-99 % від загального вмісту жиру), склад яких не відповідає вимогам Національних стандартів (ДСТУ) та інших нормативних документів, а також не відповідає маркуванню яке є на упаковці наданих продуктів.

Отже, сукупність обставин дає підстави вважати, що посадові особи та бенефіціарні власники юридичних осіб ТОВ «Асікс Груп» (), ТОВ «Гран Прі ЛТД» (), ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5» () та ТОВ «ГАРНА СТРАВА», ПП «ЯРМІЛК» (), ТзОВ «МолГал» (), ТОВ «Миколаївмолпром» (), ТОВ ТД «ДМСЗ» (), ТОВ «ДМСЗ» (), ТОВ «ДМЗ» (), ТОВ Спарта 2015 (), ТОВ «Аспрод» () та інші невстановлені особи, діючи умисно за попередньою змовою між собою вчинили дії щодо заволодіння коштами з державного бюджету, що спричинило тяжкі наслідки.

Крім цього, встановлено, що при постачанні продукції (кисло-молочних виробів: вершкового масла та сиру) на адресу ДОТ МОУ та військових частин ЗС України завищено ціни на масло та сир в 2-3 рази від ринкової, за рахунок поставки підміни номенклатури товару на «спред» та «сирний продукт». Вказані дії є умисними, та попередньо узгоджуються та обговорюються учасниками протиправного механізму.

Внаслідок штучного завищення вартості молочної продукції (сир, масло), яка поставляється на ДОТ МОУ та військових частин ЗС України за період 2024 року державі можливо заподіяно матеріальної шкоди на суму близько 600 млн грн.

Також, встановлено, що службовими особами ТзОВ «Молокозавод «САМБІРСЬКИЙ» створено протиправний фінансовий механізм пов`язаний з обготівкуванням грошових активів компаній реального сектору економіки, надання послуг з зменшення податкового кредиту та перепродажу документів на продукцію отриманих внаслідок імпорту/експорту товарів.

Засновником, директором та однією із ключових осіб ТзОВ «МОЛОКОЗАВОД «САМБІРСЬКИЙ» () є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який координує господарську діяльність ТзОВ «МОЛОКОЗАВОД «САМБІРСЬКИЙ» ().

05.06.2025 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 23.05.2025 проведено обшук на території ТОВ «Молокозавод «САМБРСЬКИЙ» () за адресою: м. Самбір, вул. Мазепи, 14, Львівської області, а саме: 1 647 095 гривень, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо яких відсутня документація, яка б підтверджувала їх законне набуття.

05.06.2025 винесено постанову про визнання речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, відповідно до якої 1 647 095 гривень визнано речовими доказами.

Враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, тимчасово вилучені під час проведення обшуку грошові кошти мають значення у кримінальному провадженні як речові докази, оскільки відповідають критеріям ст. 98 КПК України, а тому підлягають збереженню органом досудового розслідування на час слідства та розгляду судом.

У зв`язку із тим, що вказані об`єкти є тимчасово вилученим майном, орган досудового розслідування звертається до суду з метою накладення арешту на майно з метою збереження речового доказу.

У судове засідання прокурор не з`явився. До суду прокурор ОСОБА_3 подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує.

Адвокат ОСОБА_5 до суду подав заяву, відповідно до якої просить відмовити в задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно частин 1 3 статті 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 від 05.06.2025 майно на арешті якого наполягає прокурор, визнано речовим доказом.

Як вбачається із матеріалів клопотання, вилучене майно оглянуто та визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, так як містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також наявні достатні підстави вважати, що набуте кримінально-протиправним шляхом.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Крім цього, вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна враховує і сталу судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави у право володіння майном у даному конкретному випадку є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного КПК України, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції.

Втручання у вказаному вище кримінальному провадженні є виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства, громади), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому, застосовані обмеження стосовно вказаного вище майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, не надано та не встановлено.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення ймовірною, вірогідною та достатньою певною мірою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, правильності правової кваліфікації дій особи, на майно якої накладено арешт, переваги одних доказів над іншими тощо.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0001701 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 05.06.2025 під час проведення обшуку ТОВ «Молокозавод «САМБРСЬКИЙ» () за адресою: м. Самбір, вул. Мазепи, 14, Львівської області, а саме: 1 647 095 гривень, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1