Справа № 145/1253/21
Провадження №11-кп/801/776/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000079, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12 травня 2021 року, за апеляційною скаргою заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 23 травня 2025 року про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Гнівань Вінницького району Вінницької області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України,

у с т а н о в и в :

Встановлені судом першої інстанції обставини

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що 16 травня 2019 року, більш точного часу дізнанням не встановлено, знаходячись у приміщенні представництва АТ «Ідея Банк» () в м. Гнівань Вінницької області по вул. Соборна, маючи умисел на підроблення офіційного документа, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою отримання цільового кредиту, умисно підробила підписи у договорі кредиту та страхування № Z06.22377.005263055 від 16 травня 2019 року та паспорті споживчого кредиту - додатку № 1 до договору кредиту та страхування № Z06.22377.005263055 від 16 травня 2019 року, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_9 , використовуючи паспортні дані останньої, завіривши копії паспорта та картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_9 від її імені, таким чином підробила в них підписи, з метою подальшого використання указаних підроблених документів у власних цілях, а саме отримання кредиту в АТ «Ідея Банк» на загальну суму 44 900 грн.

Згідно висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України від 08 червня 2021 року № СЕ-19/102-21/7980-ПЧ підписи у наданому на дослідження Договорі кредиту та страхування № Z06.22377.005263055 від 16 травня 2019 року у графі: Позичальник/Страхувальник та у графі: Оригінал договору кредиту отримав, а також у паспорті споживчого кредиту - додатку № 1 до договору кредиту та страхування № Z06.22377.005263055 від 16 травня 2019 року у графі: Підпис споживача, виконані не ОСОБА_9 , а іншою особою ОСОБА_8 . Крім того, підписи та рукописний текст від імені ОСОБА_9 у наданих на дослідження копіях паспорта та картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_9 , виконані іншою особою - ОСОБА_8 .

Такі дії обвинуваченої ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 358 КК України, як підроблення іншого офіційного документа, який видається установою, і який надає права, з метою використання його підроблювачем.

Після цього, 16 травня 2019 року, більш точного часу дізнанням не встановлено, обвинувачена ОСОБА_8 , знаходячись у приміщенні представництва АТ «Ідея Банк» по вул. Соборна в м. Гнівань Вінницької області, достовірно знаючи про те, що Договір кредиту та страхування № Z06.22377.005263055 від 16 травня 2019 року та паспорт споживчого кредиту - додатку № 1 до договору кредиту та страхування № Z06.22377.005263055 від 16 травня 2019 року, укладеного нею з АТ «Ідея Банк» від імені своєї сестри ОСОБА_9 , відповідно до якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його, є підробленими, маючи умисел на використання завідомо підроблених документів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно використала указані підроблені документи у власних цілях, подавши їх у представництво АТ «Ідея Банк» та отримавши таким чином, як позичальник, право на отримання кредиту у сумі 44 900 грн.

Такі дії обвинуваченої ОСОБА_8 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Також, 16 травня 2019 року, обвинувачена ОСОБА_8 , проживаючи спільно зі своєю сестрою ОСОБА_9 за адресою: Вінницька область, (Тиврівський) Вінницький район, м. Гнівань, вул. Перемоги, 39, та маючи вільний доступ до її документів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, із корисливих мотивів, зловживаючи довірою ОСОБА_9 , самовільно взяла її паспорт та картку фізичної особи-платника податків з метою використання цих документів для оформлення та отримання для себе кредиту в АТ «Ідея Банк».

Надалі обвинувачена, знаходячись у приміщенні представництва АТ «Ідея Банк» в м. Гнівань по вул. Соборна, видаючи себе за свою сестру, на яку ззовні схожа, використовуючи її паспортні дані, подала указані документи та підробила підписи в Договорі кредиту та страхування № Z06.22377.005263055 від 16 травня 2019 року та паспорті споживчого кредиту - додатку № 1 до договору кредиту та страхування № Z06.22377.005263055 від 16 травня 2019, укладеного обвинуваченою з АТ «Ідея Банк» від імені ОСОБА_9 . Таким чином, використовуючи указані підроблені документи, обвинувачена, як позичальник, обманним шляхом отримала від банку цільовий кредит у сумі 44 900 грн.

У подальшому, указані грошові кошти обвинувачена використала для власних потреб, чим заподіяла АТ «Ідея Банк» матеріальної шкоди на суму 44 900 грн.

Такі дії обвинуваченої ОСОБА_8 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Зміст судового рішення

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 23 травня 2025 року задоволено клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 .

Звільнено обвинувачену ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та кримінальне провадження закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/102-21/7980-ПЧ від 08 червня 2021 року в сумі 3 432,40 грн віднесено за рахунок держави.

Ухвала суду мотивована тим, що:

ОСОБА_8 обвинувачується за ч. 1 ст. 190, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України та ці кримінальні проступки нею вчинено 16 травня 2019 року. Відтак з моменту вчинення кримінальних правопорушень минули строки давності, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, що є підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі заступник керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 просить змінити ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 23 травня 2025 року через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Просить вказати в резолютивній частині ухвали, що ОСОБА_8 звільнена від кримінальної відповідальності:

за ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції Закону від 15 квітня 2008 року № 270-VI) на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності;

за ч. 1 ст. 358 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності;

за ч. 4 ст. 358 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

У решті ухвалу залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України допускається щодо окремого кримінального правопорушення;

суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, проте не указав конкретну норму закону, яка підлягала застосуванню, а саме п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, окремо за кожною статтею обвинувачення;

у зв`язку зі змінами в законі про кримінальну відповідальність суд не указав редакцію відповідного закону, а саме ч. 1 ст. 190 КК України.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, та просив її задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник адвокат ОСОБА_10 в судове засідання не з`явились, судом повідомлялись належним чином про час та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, у зв`язку з чим суд вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги за відсутності учасників провадження, які не з`явились.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Указаним вимогам оскаржувана ухвала суду першої інстанції у повній мірі не відповідає.

З оскаржуваної ухвали слідує, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Указаний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому порядку та належним чином перевірених судом доказів, які в апеляційній скарзі не заперечуються і перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Доводи апеляційної скарги прокурора в частині того, що ухвала суду першої інстанції є незаконною через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, суд вважає обґрунтованими з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

З аналізу указаної норми Закону слідує, що тривалість строків давності за кримінальним законодавством є диференційованою та залежить від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому звільнення від кримінальної відповідальності на підставах ст. 49 КК України допускається лише щодо окремого кримінального правопорушення.

Водночас у резолютивній частині ухвали суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 не вказано кримінально правову норму Закону на підставі якої обвинувачену звільнено від кримінальної відповідальності.

З оскаржуваної ухвали слідує, що кримінальні правопорушення за ч. 1 ст. 190, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України за якими обвинувачується ОСОБА_8 , вчинено нею 16 травня 2019 року.

Отже, на час постановлення ухвали минуло понад три роки.

Санкцією ч. 1 ст. 190 КК України, яка діяла на час вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, та підлягає застосуванню відповідно до вимог ст. 4, 5 КК України, передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

Санкцією ч. 1 ст. 358 КК України передбачено покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Санкцією ч. 4 ст. 358 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Відтак, постановляючи ухвалу щодо ОСОБА_8 , місцевий дійшов вірного висновку про необхідність звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, проте мав звільняти обвинувачену від кримінальної відповідальності із застосуванням п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, окремо за кожною статтею обвинувачення.

Таке неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (незастосування закону, який підлягав застосуванню) відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407, п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 1 ст. 413 КПК України є підставою для зміни судового рішення.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 23 травня 2025 року про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за ч. 1 ст. 190, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Указати у резолютивній частині ухвали про звільнення обвинуваченої ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності:

за ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції Закону від 15 квітня 2008 року № 270-VI) на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності;

за ч. 1 ст. 358 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності;

за ч. 4 ст. 358 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4