Справа № 442/5161/25
Провадження № 1-кс/442/1120/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року місто Дрогобич Львівської області

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене з начальником Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

з участю сторін: прокурора Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_5 , представника власника майна адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням в якому просить накласти арешт на вилучені 04.07.2025 під час проведення огляду місця події, а саме проїзної частини дороги у с. Бистриця-Гірська, Дрогобицького району, приблизно за 100 м. до автобусної зупинки, напроти житлового будинку №37 в ході якого виявлено та вилучено транспортний засіб «Камаз» д.н.з НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителю АДРЕСА_1 , ключ від вказаного транспортного засобу з позбавленням права будь-яким особам можливості розпоряджатися та відчужувати вказане майно.

Клопотання вмотивоване тим, що у провадженні СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000862 від 04.07.2025 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.07.2025, до Дрогобицького РВП надійшло телефонне повідомлення, про те, що у с. Бистриця-Гірська Дрогобицького району виявлено транспортний засіб «Камаз» д.н.з. НОМЕР_1 із вмістом у кузові даного транспортного засобу, колод лісової продукції у кількості 23 одиниць, різного діаметру та довжини.

04.07.2025 під час огляду місця події, а саме проїзна частина дороги у с. Бистриця-Гірська, Дрогобицького району, приблизно за 100 м. до автобусної зупинки, напроти житлового будинку №37, в ході якого виявлено та вилучено транспортний засіб «Камаз» д.н.з НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та транспортний засіб «Камаз» д.н.з НОМЕР_1 , ключ від вказаного транспортного засобу, колоди лісової продукції у кількості 23 одиниць породи «ялиця».

04.07.2025 винесено постанову про визнання речовими кримінальному провадженні вищезазначені вилучені речі.

Слідчий звернувся до слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду з клопотанням про арешт майна, відповідно до якого 08.07.2025 ухвалою слідчого судді № 442/5161/25 було накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на вилучені 04.07.2025 під час огляду місця події речові докази, а саме «Камаз» д.н.з. НОМЕР_3 . який па праві власності належить ОСОБА_7 , ключ від транспортного засобу.

18.08.2025 в Дрогобицький РВП надійшла ухвала суду № 442/5161/25 від 18.08.2025 де в резолютивній частині суддя постановив скасувати арешт на вищезазначений транспортний засіб відповідно до клопотання адвоката ОСОБА_6 .

Зважаючи нате, що вказані предмети є речовими доказами в кримінальному провадженні та є знаряддям вчинення кримінального правопорушення є необхідність в накладенні арешту на вищезазначений транспортний засіб та ключ від нього, з подальшим визначенням місця зберігання речового доказу із забороною відчуження, розпорядження вказаним майном, що не обмежить права володільця щодо користування транспортним засобом, проте забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор Дрогобицької окружної прокуратур ОСОБА_5 подане клопотання підтримала. Зазначила, що оскільки триває досудове розслідування то необхідно повторно накласти арешт на речові докази а саме накласти арешт на автомобіль Камаз та ключі від нього, з позбавленням права будь-яким особам можливості розпоряджатися та відчужувати вказане майно. Відзначила, що по даному кримінальному провадженню нікому підозри не вручено та обвинувачення не пред`явлено, власник майна ОСОБА_7 допитувався в якості свідка. Просила подане клопотання задоволити.

Представника власника майна адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечила проти поданого клопотання, просила відмовити в його задоволенні. На день розгляду справи подала суду письмове заперечення, в якому вказала, що її довіритель ОСОБА_7 категорично заперечує щодо клопотання про арешт майна, яке належить йому на праві приватної власності, а саме транспортного засосу марки Камаз д.н.з. НОМЕР_1 та ключа від даного транспортного засобу, так як таке є незаконним та необґрунтованим, оскільки у відповідності до ст. 170 КПК України арешт на дане майно скасовано ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду від 18 серпня 2025року.

19.08.2025 нею було подано клопотання до Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області про повернення вилученого 04.07.2025 під час огляду місця події транспортного засобу марки та ключа від нього власнику ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 серпня 2025 року, однак вилучений транспортний засіб ніхто не повертав.

Вказала, що станом на день розгляду даного клопотання автомобіль Камаз д.н.з. НОМЕР_1 та ключа від даного транспортного засобу повернуто власнику. Правових підстав повторно накладати арешт на майно її довірителя не має.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0000862 від 04.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.07.2025 до Дрогобицького РВП надійшло телефонне повідомлення про те, що у с. Бистриця-Гірська Дрогобицького району виявлено транспортний засіб «Камаз» зеленого кольору, із д.н.з. НОМЕР_1 , із вмістом у кузові даного транспортного засобу, колод лісової продукції у кількості 23 одиниць, різного діаметру та довжини, за кермом якого був ОСОБА_8

04.07.2025 під час огляду місця події, а саме на проїзній частина дороги у с. Бистриця-Гірська Дрогобицького району, приблизно за 100 м до автобусної зупинки, напроти житлового будинку № 37, в ході якого виявлено та вилучено транспортний засіб „Камаз" , д.н.з НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , на транспортний засіб „Камаз", д.н.з НОМЕР_1 , ключ від вказаного транспортного засобу, колоди лісової продукції у кількості 23 одиниць породи «ялиця».

08 липня 2025 року слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області (справа №463/5161/25 провадження №1- кс/463/927/2025) розглянув клопотання слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області у кримінальному провадженні №0000862 від 07.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України про арешт майна та наклав арешт на майно, вилучене під час проведення огляду місця події 04.07.2025, що належить на праві власності ОСОБА_7 , а саме транспортний засіб марки Камаз д.н.з. НОМЕР_1 та ключ від даного транспортного засобу. Одночасно було накладено арешт на колоди лісової продукції у кількості 23 одиниць породи «ялиця».

13.08.2025 адвокат ОСОБА_6 в порядку ст. 174 КПК України в інтересах ОСОБА_7 подала до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області клопотання про скасування арешту на майно.

Ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області (справа №442/5161/25 провадження №1-кс/442/1081/2025) від 18 серпня 2025 року скасовано арешт на транспортний засіб марки Камаз д.н.з. НОМЕР_1 , ключ від даного транспортного засобу, який належить ОСОБА_7 та який був вилучений 04.07.2025 під час огляду місця події.

19.08.2025 адвокат ОСОБА_6 подала клопотання до Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області про повернення вилученого 04.07.2025 під час огляду місця події транспортного засобу марки Камаз д.н.з. НОМЕР_1 та ключа від даного транспортного засобу власнику ОСОБА_7 відповідно до ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 серпня 2025 року, до якого було долучено копію вказаної ухвали, яка набрала законної сили.

21.08.2025 у зв`язку з порушенням вимог п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України, а саме неповерненням тимчасово вилученого майна особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту, адвокатом ОСОБА_6 було подано до Дрогобицького міськрайонного суду скаргу на бездіяльність слідчого в порідку ст. 303 КПК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області (справа №442/5161/25 провадження №1- кс/442/1129/2025) від 25 серпня 2025 року зобов`язано слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ РІП у Львівській області ОСОБА_3 повернути вилучений 04.07.2025 під час огляду місця події транспортний засіб марки Камаз д.н.з. НОМЕР_1 та ключ від даного транспортного засобу власнику ОСОБА_7 відповідно до ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області (справа №442/5161/25 провадження №1-кс/442/1081/2025) від 18.08.2025.

Під час розгляду даного клопотання встановлено, що транспортний засіб марки Камаз д.н.з. НОМЕР_1 , ключ від даного транспортного засобу, який належить ОСОБА_7 було повернуто тільки 26.08.2025, а слідчій було відомо про прийняття ухвали від 18.08.2025 оскільки така копія скеровувалась адвокатом ОСОБА_6 до Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області про що свідчать відповідні відмітки вказаної установи.

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, доскасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У зв`язку з тим, що арешт відповідно до ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області (справа №442/5161/25 провадження №1-кс/442/1081/2025) від 18.08.2025 скасовано на транспортний засіб марки Камаз д.н.з. НОМЕР_1 , ключ від даного транспортного засобу, який належить ОСОБА_7 та який був вилучений 04.07.2025 під час огляду місця події у відповідності до ст. 174 КПК України, то відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Зі змісту клопотання вбачається, що слідчим розслідуються кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 246 КК України - незаконна порубка дерев і чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду, а також вчинення таких дій у заповідниках або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах.

Слідчий суддя, звертає увагу на те, що слідча в обґрунтування клопотання посилається на необхідність збереження речових доказів, проте не наводить жодних аргументів в чому саме полягає необхідність збереження речових доказів а саме транспортний засіб марки Камаз д.н.з. НОМЕР_1 , ключ від даного транспортного засобу та не долучає доказів такої необхідності чи існування ризиків знищення, перетворення майна його законним власником.

Окрім того, слідчий суддя зазначає, що клопотання про накладення арешту на майно не містить відомостей щодо пред`явлення підозри будь-якій особі у даному кримінальному провадженні, та не містить посилань і на заявлений цивільний позов.

До матеріалів клопотання про арешт майна не долучено процесуальних документів, які підтверджують причетність власника майна ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, досудове розслідування якого проводиться в межах кримінального провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000862 від 04.07.2025є

Матеріали провадження не містять достатніх відомості на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, завдяки чому може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на вказане майно.

Окрім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Зокрема, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Так, і у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи.

Отже, під час розгляду даного клопотання встановлено, що клопотання сторони обвинувачення суперечить вищезазначеним вимогам законодавства, тобто не містить законних правових підстав для арешту майна, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становить особистий і надмірний тягар для володільця майна, адже однозначно порушує "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема власника майна.

Посилання слідчої у поданому клопотанні яке розглядається слідчим суддею на те, що орган досудового розслідування не був в розумні строки повідомленим про розгляд клопотання адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту на майно, слідчим суддею не можуть бути прийняті як на підставу для задоволення даного клопотання, яке подано повторно, оскільки відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, у матеріалах справи про скасування арешту на майно яка розглянута слідчим суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 18.08.2025 наявні письмові докази про завчасне сповіщення Дрогобицький РВП ГУ НП у Львівській області про час та місце розгляду клопотання захисника.

Крім цього слідчою, прокурором станом на день розгляду даного клопотання не доведено перед судом необхідність застосування такого запобіжного заходу як арешт вказаного автомобіля та ключів від нього, а саме не вказано які ще слідчі дії необхідно провести, відтак, приходжу до висновку, що органом досудового розслідування не доведено, що існують потреби досудового розслідування у арешті вказаного майна, і виправдовуєть саме такий ступінь втручання у права та свободи особи.

Зважаючи на вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку що у задоволенні поданого клопотання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 167, 170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів із дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 28.08.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_9