УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року

м. Київ

справа № 587/1894/25

провадження № 51-2346впс25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши подання Сумського апеляційного суду про направлення кримінального провадження (справа № 587/1894/25) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

До Верховного Суду в порядку, передбаченому ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), надійшло вказане вище подання апеляційного суду, обґрунтоване тим, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК, а саме дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, яке надійшло до Сумського районного суду Сумської області непідсудне цьому суду, оскільки це кримінальне правопорушення, що є триваючим, хоча і розпочалося в н. п. Велика Чернеччина Сумського р-ну Сумської обл., проте закінчено в момент доставлення ОСОБА_4 до органу досудового розслідування Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

Учасників провадження повідомлено про час та місце розгляду подання, однак для розгляду вони не прибули, що не перешкоджає вирішенню питання.

Перевіривши наведені обґрунтування, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що зазначене подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 34 КПК, передбачено, що кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що воно надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Приписами ч. 1 ст. 32 КПК визначено, зокрема, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який надалі продовжено до 07 серпня 2025 року.

Особливий режим судового розгляду в умовах воєнного стану врегульовано, в тому числі ст. 615 КПК за змістом ч. 9 якої (в редакції Закону України № 2462-IX від 27 липня 2022 року, який набрав чинності 25 серпня 2022 року) під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до наявних у Суду матеріалів обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001182 за обвинуваченням ОСОБА_4 надійшов до Сумського районного суду Сумської області. Судовий розгляд у зазначеному провадженні не розпочато.

Підставою кримінальної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 2 КК, є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Як неодноразово вказував Верховний Суд, приписи ч. 1 ст. 32 КПК застосовуються у взаємозв`язку із положеннями статті 6 КК.

За принципами дії закону України про кримінальну відповідальність в просторі, визначеними в ст. 6 КК, кримінальне правопорушення визнається вчиненим на території України, якщо його було почато, продовжено, закінчено або припинено на території України.

Отже місцем вчинення кримінального правопорушення є місце, де воно було почато, продовжено, закінчено або припинено.

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК.

Зі змісту формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, вбачається, зокрема, що ОСОБА_4 під час проходження військової служби, з метою ухилитися від військової служби самовільно залишив місце служби, а саме місце тимчасового розташування підрозділу в АДРЕСА_1 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв і незаконно перебував за межами місця служби до доставлення його до органу досудового розслідування Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

З огляду на зазначене вище, місцем вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК, є територія, де розташовувався підрозділ в якому ОСОБА_4 проходив військову службу, що належить до територіальної юрисдикції Сумського районного суду Сумської області.

Ураховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду не встановила підстав для направлення кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а отже подання апеляційного суду необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.34, ч. 9 ст. 615 КПК, Верховний Суд

постановив:

Подання Сумського апеляційного суду про направлення кримінального провадження (справа № 587/1894/25) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3