Справа №949/1360/25
Провадження №1-кс/949/283/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження №0000183, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження №0000183, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України, звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту із забороною його відчуження, розпоряджання та користування на:

- 1 (одну) мотопомпу кустарного виробництва на базі двигуна «Mercedes-Benz»;

- 4 (чотири) пожежні рукави діаметром 100 мм кожен;

- 1 (один) металевий шрайбер;

- 1 (одну) тичку, які опечатано відповідними бирками та печаткою ВП №1 «Для пакетів №206» та передано на відповідальне зберігання в складське приміщення ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області.

В обґрунтування клопотання слідча СВ посилається на те, що в провадженні слідчого відділення ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000183 від 14 червня 2025 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.06.2025 до ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення начальника 14 прикордонної застави ДПСУ ОСОБА_5 про те, що в ході моніторингу повітряного простору в с. Переброди Сарненського району на ділянці поблизу Державного кордону України виявлено дві мотопомпи кустарного виробництва.

24 жовтня 2025 року в ході огляду місця події на ділянці місцевості у лісовому масиві поблизу с. Переброди Сарненського району Рівненської області з координатами 51.73281, 27.13937 були виявлені та вилучені знаряддя для видобутку бурштину, а саме: 1 (одна) мотопомпа кустарного виробництва на базі двигуна «Mercedes-Benz»; 4 (чотири) пожежні рукави діаметром 100 мм кожен; 1 (один) металевий шрайбер, 1 (одну) тичку, які опечатано відповідними бирками та печаткою ВП №1 «Для пакетів №206».

Проведеними заходами встановити осіб, яким належить вищевказане вилучене майно, не представилось можливим.

16 червня 2025 року вилучену 1 (одну) мотопомпу кустарного виробництва на базі двигуна «Mercedes-Benz»; 4 (чотири) пожежні рукави діаметром 100 мм кожен; 1 (один) металевий шрайбер, 1 (одну) тичку постановою було визнано речовими доказами та приєднано до кримінального провадження №0000183 та передано на відповідальне зберігання в складське приміщення ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області.

У клопотанні слідчий СВ ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 ставить питання про накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів, оскільки вилучені (одна) мотопомпа кустарного виробництва на базі двигуна «Mercedes-Benz»; 4 (чотири) пожежні рукави діаметром 100 мм кожен; 1 (один) металевий шрайбер, 1 (одну) тичку містять на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та в майбутньому можуть бути використані для доведення вини особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

У судове засідання слідча СВ ОСОБА_3 не з`явилася, подавши заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримує повністю.

Враховуючи, що ні власника ні володільця вилученого майна в даний час не встановлено, у звязку із скороченими строками розгляду клопотання, на його розгляд ніхто не викликався.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття у судове засідання осіб причетних до розгляду клопотання не перешкоджає його розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Слідчий суддя розглянувши вказане клопотання, дослідивши надані до нього матеріали, якими слідчий СВ обґрунтовує його доводи, приходить до наступного висновку.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0000183 вбачається, що 13.06.2025 до ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення начальника 14 прикордонної застави ДПСУ ОСОБА_5 про те, що в ході моніторингу повітряного простору в с. Переброди Сарненського району на ділянці поблизу Державного кордону України виявлено дві мотопомпи кустарного виробництва.

З протоколу огляду місця події від 13 червня 2025 року вбачається, що на ділянці місцевості у лісовому масиві поблизу с. Переброди Сарненського району Рівненської області з координатами 51.73281, 27.13937 були виявлені та вилучені знаряддя для видобутку бурштину, а саме: 1 (одна) мотопомпа кустарного виробництва на базі двигуна «Mercedes-Benz»; 4 (чотири) пожежні рукави діаметром 100 мм кожен; 1 (один) металевий шрайбер, 1 (одну) тичку.

Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.ст. 170 - 173 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Тобто, для можливості застосування у кримінальному провадженні будь-якого заходу забезпечення, обов`язковому доведенню підлягають одночасно всі наведені обставини. При цьому не доведення попередньої обставини виключає необхідність встановлення усіх наступних.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 84 КПК України, речові докази є одним із процесуальних джерел доказів.

Як вбачається з матеріалів клопотання, постановою від 16 червня 2025 року вилучену 1 (одну) мотопомпу кустарного виробництва на базі двигуна «Mercedes-Benz»; 4 (чотири) пожежні рукави діаметром 100 мм кожен; 1 (один) металевий шрайбер, 1 (одну) тичку було визнано речовими доказами та приєднано до кримінального провадження №0000183 та передано на відповідальне зберігання в складське приміщення ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Отже, як вбачається зі змісту клопотання, вилучене майно, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК для речових доказів.

До того ж, слідчий СВ у клопотанні наголосив, що є всі підстави вважати, що вилучені в ході огляду 1 (одна) мотопомпа кустарного виробництва на базі двигуна «Mercedes-Benz»; 4 (чотири) пожежні рукави діаметром 100 мм кожен; 1 (один) металевий шрайбер, 1 (одну) тичку є предметом та засобом на яких збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення.

Також слід враховувати, що норми ч. 4 ст. 173 КПК України передбачають, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, які визначені у п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, а саме: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном.

Зокрема, у вказаній нормі вказується, що слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У ході розгляду клопотання встановлено, що в даний час не встановлено ні власника ні володільця вилученого майна, однак його збереження як речових доказів є вважливим для органу досудового розслідування..

За вказаних обставин вважаю, що не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існують ризики того, що у разі ненакладення арешту встановленні власники та/або його володільці зможуть розпорядитися даним майном чи передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування.

Хоча вказаний захід забезпечення кримінального провадження є крайнім та необхідним, він також є найбільш ефективним, у зв`язку з тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту, забезпечити схоронність вилученого майна неможливо, тому застосування вказаного заходу дійсно важливе для збереження речових доказів.

На переконання слідчого судді, вимоги клопотання на даному етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин вважаю, що відповідно до ст. 170 КПК України, на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі зазначені в ч. 2 ст. 173 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, беручи до уваги, що обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження, існують правові підстави для арешту майна із забороною права на розпорядження та користування цим майном.

Таким чином, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий довів необхідність накладення арешту на майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, лейтенант поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження №0000183, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України про арешт майна - задоволити.

Накласти арешт із забороною його відчуження, розпоряджання та користування на:

- 1 (одну) мотопомпу кустарного виробництва на базі двигуна «Mercedes-Benz»;

- 4 (чотири) пожежні рукави діаметром 100 мм кожен;

- 1 (один) металевий шрайбер;

- 1 (одну) тичку, які опечатано відповідними бирками та печаткою ВП №1 «Для пакетів №206» та передано на відповідальне зберігання в складське приміщення ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1