Провадження № 1-кп/947/887/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2025 року

Колегія суддів Київського районного суду міста Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

провівши у відкритому судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0005322 від 24 грудня 2014 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Одеської області, Ширяєвського району, с.Самойлівка, молдаванки, громадянки України, з неповною середньою освітою, не заміжньої, яка має на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_7 в листопаді 2014 року, більш точний час судом не встановлено, вступила в попередню злочину змову з особою відносно якої матеріали кримінального провадження виділено в окреме провадження 26.03.2025 року (далі Особа 1). та ОСОБА_8 , направлену на заволодіння чужим майном, шляхом розбою, за попередньою змовою групою осіб, а саме: ОСОБА_7 надала ОСОБА_8 відомості про потерпілих, через мережу Інтернет продемонструвала фотознімки ОСОБА_9 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також на місцевості вказала на місце роботи ОСОБА_9 на ринку «Южний», розташованому по вул. Ак. Корольова в м. Одесі. Після чого ОСОБА_8 шляхом слідкування за ОСОБА_9 , повинен був встановити точну адресу проживання ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_9 , їх графік роботи, марку автомобіля належного ОСОБА_9 та шляхом розбійного нападу на останнього, заволодіти його майном, яке б вони розділили між собою, а саме між ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та Особою 1.

В грудні 2014 року, більш точний час судом не встановлено, ОСОБА_8 готуючись до вчинення розбійного нападу, знаходячись в приміщенні магазину «Універсам», розташованого в с.Таїрове, Овідіопільського району в Одеській області, придбав знаряддя злочину - ніж.

23.12.2014 в вечірній час, більш точний час судом не встановлений, ОСОБА_8 довів до ОСОБА_7 та Особі 1, що заволодіти майном ОСОБА_9 не надається можливим з причин, що не залежать від його волі, так як ОСОБА_9 постійно знаходиться в значній сукупності людей, а двері квартири де вони мешкають йому ніхто не відчиняє. В зв?язку з чим ОСОБА_7 домовившись з ОСОБА_8 та Особою 1 розробили новий план скоєння злочину таким чином: Особа 1, залишиться на вулиці, та спостерігаючи за навколишньою обстановкою біля під?їзду будинку, в разі необхідності буде відволікати увагу будь-яких осіб, ОСОБА_7 постукає в двері квартири так як вона особисто знайома з ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а в той час коли відчинять двері ОСОБА_8 проникне до квартири, де заволодіє майном потерпілих так, щоб свідки злочину не змогли викрити їх у скоєному кримінальному правопорушенні, з подальшим розподілом майна.

24.12.2014 близько 08.00 год. ОСОБА_7 , Особа 1 та ОСОБА_8 прибули до будинку АДРЕСА_2 , де дочекалися щоб ОСОБА_9 та ОСОБА_9 пішли з дому. Після чого, близько 09.15 год. діючи за попередньою домовленістю, Особа 1 залишилися біля вхідних дверей парадної №1 будинку та спостерігала за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , достеменно знаючи, що ОСОБА_10 знаходиться в квартирі АДРЕСА_3 зазначеного будинку, піднялися на третій поверх вказаного будинку, де ОСОБА_7 , з метою заволодіння чужим майном шляхом розбою, під приводом гостевого візиту, достеменно знаючи, що їй відчинять двері, постукала до квартири АДРЕСА_4 , де мешкала ОСОБА_10 . В цей час ОСОБА_13 стояв за спиною ОСОБА_7 , так щоб ОСОБА_14 не могла його побачити через вічко вхідної двері. Коли ОСОБА_15 , не передбачаючи загрози для життя, відчинила вхідні двері квартири, ОСОБА_8 проник до зазначеної квартири.

В той час ОСОБА_7 приєдналася до Особи 1 на вулиці біля входу до парадної №1 зазначеного будинку, де останні разом спостерігали за навколишньою обстановкою.

Далі ОСОБА_8 , діючи на власний розсуд, не ставлячи до відома Особу 1 та ОСОБА_7 маючи намір на умисне позбавлення життя ОСОБА_10 з метою скоєння розбійного нападу та можливого свого викриття ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне вбивство з корисливих мотивів, ОСОБА_8 , наявними у нього в правій руці ножем, умисно наніс три удари у життєво важливі в органи ОСОБА_10 - шию і грудну клітку зліва, тим самим заподіяв ій тілесні ушкодження у вигляді: різаної рани передньої поверхні шиї, в верхній третині (рана №l) з пошкодженням сонної артерії, яремної вени та нервових стовбурів шиї зліва, з пошкодженням мілких сосудів шиї справа, гортані, пошкодженням міжхребтового диска між 4-м та 5-м шийними хребцями, різаної рани передньої поверхні шиї, в нижній третині (рана №2) з пошкодженням поверхневих сосудів і м?язів передньої поверхні шиї; сліпого проникаючого в ліву плевральну порожнину колото-різаного поранення передньої поверхні грудної клітини (рана №3), з пошкодженням перикарда та серця. Усі зазначенні пошкодження у своїй сукупності призвели до небезпечного для життя стану - геморагічному шоку, від якого наступила смерть ОСОБА_10 на місці скоєного злочину.

Крім того, ОСОБА_8 умисно, здійснюючи напад і завдаючи ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження, переслідуючи мету вбивства потерпілої, заволодів майном ОСОБА_9 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а саме: грошовими коштами в розмірі 10 000 грн.;золотим ланцюжком, плетіння «Карт?є», вагою 20 грам, вартістю 800 доларів США, що згідно НБУ станом на 24. 12.2014 становить 12 616, 19 грн.; золотим ланцюжком плетіння «Кардинал», вагою 25 грам, вартістю 1000 доларів США що згідно НБУ станом на 24.12.2014 становить 15 770, 24 грн.; золотим хрестиком з розп?яттям, вагою 4 грами, вартістю 2000 грн.; ??золотим хрестиком з розп?яттям, вагою 6 грам, на окантовці з білим золотом, вартістю 4 000 грн.; золотим браслетом з недорогоцінними каменями, загальною вагою 12 грам, вартістю 5 000 грн.; жіночим наручним годинником «Романсон», вартістю 1000 грн.; цифровою відеокамерою «Panasonic HDC-TM 60TT-K», вартістю 6000 грн., з сумкою, вартістю 500 грн.; цифровою фотокамерою «Nikon D3100 kit 18-55 VR», вартістю 5 008 грн., з сумкою вартістю 500 грн.; чоловічою курткою, вартістю 300 грн., тим самим спричинивши матеріальний збиток ОСОБА_9 та ОСОБА_9 на загальну суму 62 686, 43 грн., мобільним телефоном ОСОБА_10 «Самсунг дуос», вартістю 1600 грн., а всього на загальну суму 64 286, 43 грн.

Після вчиненого злочину ОСОБА_7 спільно з Особою 1 та ОСОБА_8 залишили місце скоєного злочину, розпорядившись майном, яким заволоділи у ОСОБА_10 на власний розсуд, а саме розподіливши його між собою.

Дії ОСОБА_7 , кваліфіковано за ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень особі, яка зазнала нападу з проникненням у житло.

В ході судового засідання обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення за ч.4 ст.187 КК України визнала та пояснила, що з метою вчинення розбійного нападу з пограбуванням вона вступила у злочинну змову з ОСОБА_8 та Особою 1 23.12.2014 року вони спланували пограбування ОСОБА_9 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з якими була знайома ОСОБА_7 , тому показала ОСОБА_8 сторінки у соціальних мережах ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , повідомила їхнє місце роботи, щоб останній зміг прослідкувати за ними та з`ясувати місце їхнього проживання. В той же день, 23 грудня 2014 року, ОСОБА_8 в с.Таїрове, в магазині «Універсам» придбав зброю у виді ножа, яким пізніше було скоєно вбивство. 24.12.2014 року вони вночі поїхали за адресою: АДРЕСА_5 , перебуваючи там до ранку, прослідкували, щоб ОСОБА_18 та ОСОБА_17 залишили квартиру, де залишалась лише ОСОБА_19 . Так як ОСОБА_8 був невідомою особою для ОСОБА_10 і вона йому могла не відчинити вхідні двері, то ОСОБА_7 , будучи знайомою з останньою, постукала у двері, поки за спиною стояв чоловік і очікував. ОСОБА_10 відчинила двері, так як впізнала ОСОБА_7 , і в той момент ОСОБА_8 забіг до квартири та закрив за собою двері, поки вона приєдналась до Особи 1, яка перебувала біля під`їзду та стежила за обстановкою. Що саме робив у квартирі ОСОБА_8 їй невідомо, за планом він повинен був лише пограбувати жінку, проте пізніше ОСОБА_7 дізналась, що він на власний розсуд вчинив вбивство ОСОБА_10 , після чого вийшов з квартири і вони швидко вирушили на ринок «7 км», де пробули певний час, а тоді поїхали до тодішнього місця мешкання ОСОБА_7 , де ОСОБА_8 та Особа 1 зібрали свої речі і поїхали до сестри останньої, після цього вони не бачились, а зустрілись вже у відділі поліції. ОСОБА_7 пояснила, що викрадені кошти вони поділили між собою, про золоті вироби вона дізналась пізніше, так як ОСОБА_8 їй нічого про це не сказав. Підсумовуючи, ОСОБА_7 зазначила, що свою провину визнає в повному обсязі, щиро розкаюється та шкодує про вчинене, просила суд суворо її не карати.

Також, обвинувачена в судовому засіданні зазначила, що з матеріалами кримінального провадження вона ознайомлена в повному обсязі, жодних зауважень до зібраних доказів не має та вважає за непотрібним досліджувати всі докази.

Крім пояснень обвинуваченої, судом було досліджено характеризуючий матеріал щодо ОСОБА_7 , яким підтверджено, що обвинувачена раніше не судима, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, є багатодітною матір`ю одиначкою, має на утриманні трьох малолітніх дітей.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_7 повністю визнала свою вину у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_7 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченої ОСОБА_7 та дослідженням матеріалів характеризуючих її особу.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч.1 ст.337 КПК України.

Оцінивши всебічно, повно та неупереджено дослідженні докази, які визнані судом належними, допустимими та достовірними, суд приходить до висновку, про доведеність в судовому засіданні, що в діях ОСОБА_7 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень особі, яка зазнала нападу з проникненням у житло, і обвинувачена дійсно винна в скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , згідно ст.66 КК України, суд визнає повне визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що обвинувачена є матір`ю одиначкою та самостійно виховує трьох малолітніх дітей.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 згідно ст.67 КК України, судом не встановлені.

Визначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 покарання за ч.4 ст.187 КК України, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини його вчинення, пом`якшуючі покарання обставини, а саме те що ОСОБА_7 усвідомила суспільну небезпеку свого діяння, щиро розкаялась у скоєному, активно сприяла розкриттю злочину, а також те, що обвинувачена є матір`ю одиначкою та самостійно виховує трьох малолітніх дітей, тобто обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, колегія суддів вважає, що покарання, необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, слід призначити у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, із застосуванням ст.69 КК України при призначенні основного покарання.

Відповідно до протоколу затримання від 27.12.2014 року ОСОБА_7 було затримано 27 грудня 2014 року.

Враховуючи правовий висновок, який міститься в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року у справі №663/537/17, суд вважає необхідним зарахувати строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження ОСОБА_7 з 27 грудня 2014 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до вимог абз.1 ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року).

Питання щодо речових доказів та арештованого майна, суд вважає за необхідне вирішити при закінченні розгляду кримінального провадження, яке виділено в окреме провадження відносно Особи 1.

Питання щодо процесуальних витрат було вирішено при ухваленні вироку від 26.05.2023 року у кримінальному провадженні, яке було виділено відносно ОСОБА_8 в окреме провадження та стягнуто з останнього 2 140 гривень 35 копійок.

В кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст.100, 370, 371, 373-376, 615 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Визнати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України і на підставі цього закону, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, призначити їй покарання у виді 6 років 10 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту фактичного взяття під варту, тобто з 27 грудня 2014 року.

На підставі абз.1 ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року), зарахувати строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження ОСОБА_7 , з 27 грудня 2014 року по 08 червня 2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

У зв`язку із чим, призначене ОСОБА_7 основне покарання у виді позбавлення волі вважати відбутим.

Питання щодо речових доказів та арештованого майна, суд вважає за необхідне вирішити при закінченні розгляду кримінального провадження, яке виділено в окреме провадження відносно Особи 1.

Питання щодо процесуальних витрат було вирішено при ухваленні вироку від 26.05.2023 року.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з моменту проголошення.

Головуючий Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2