Справа № 635/4109/21
Провадження № 1-кп/635/281/2025
УХВАЛА

ІМ ЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № №0000236 від 11.05.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

УСТАНОВИВ:

кримінальне провадження відповідно до ухвали колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 27.11.2023 року надійшло в провадження Харківського районного суду Харківської області. В підготовчому судовому засіданні судом постановлено на обговорення питання про можливість закриття кримінального провадження на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО РЗГЛЯДУ

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений надав згоду на закриття кримінального провадження на підставі ч. 2 ст. 74 КК України в зв`язку із декриміналізацією.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ОБВИНУВАЧЕННЯ

Відповідно до обвинувального ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим, останній раз вироком Харківського районного суду Харківської області від 29.05.2014 за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, на підставі ухвали Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 22.01.2018 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 2 дні, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин:

Так, на початку травня 2021 року в нічний час, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, гр. ОСОБА_4 , діючи з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, попередньо переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом пошкодження замку вхідних дверей, незаконно проник до приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав електроплиту на дві конфорки фірми «Міа», моделі «KP 8505N», вартістю 756 гривень 00 копійок, після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та в подальшому розпорядився за власним розсудом, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Вирішуючи питання про можливість задоволення поданого клопотання, суд виходить із наступного.

ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Стаття 58 Конституції України - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Стаття 3. Законодавство України про кримінальну відповідальність.

частина 1 - законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

частина 6 - зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Стаття 4 КК України - чинність закону про кримінальну відповідальність у часі.

частина 2 - кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

частина 3 - часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Стаття 5 КК України зворотна дія закону про кримінальну відповідальність у часі.

частина 1 - закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX в частині викладення нової редакції ст. 51 КУпАП, відповідно до якого кримінальна відповідальність за вчинення викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрат настає в разі, якщо сума викраденого майна перевищує два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, яким введена часткова декриміналізація кримінальних правопорушень.

Частина 2 статті 51 КУаАП, яка визначає граничний розмір вартості викраденого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за що винна особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України що застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги та визначає, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Частина 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

МОТИВИ І ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 цього Кодексу, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних розмірів доходів громадян. Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 НМДГ.

Відповідно до обвинувального акту вартість викраденого майна становить 756 гривень.

Суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведені норми закону, суд встановив, що застосовуючи зворотну дію закону у часі на момент вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 зазначеного в обвинувальному акті кримінального правопорушення, слід дійти висновку, що особа, яка вчинила заволодіння майном шляхом шахрайства може бути притягнута до кримінальної відповідальності у разі, якщо сума викраденого майна станом на момент вчинення правопорушення, в даному випадку із розрахунку на 01.01.2021 року, перевищує 2270 гривень. Судом встановлено, що сума заподіяної шкоди є нижчою за 2270 гривень, що свідчить про відсутність підстав притягнення до кримінальної відповідальності.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, оскільки сума спричиненої шкоди є меншою за 2270 гривень.

Керуючись пунктом 4-1 частини першої статті 284, ч. 3 ст. 479 2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України закрити кримінальне провадження №0000236 від 11.05.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошений ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 лютого 2025 року скасувати.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом 7 днів з моменту її проголошення до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Головуючий суддя: ОСОБА_1