УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №505/1802/19

Провадження №1-кп/505/78/2025

12.06.2025 р. Подільський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Подільську Одеської області клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000751 від 20.05.2017 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Обнінськ, Калужської області, рф, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, директора ТОВ «Спешал Сервіс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не маючого судимості,

- обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Подільського міськрайонного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000751 від 20.05.2017, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він 19 травня 2017 року близько о 16 годині 00 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем Renault Dokker, 2016 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить приватному підприємству «Полетехніка - сервіс» , у денний час доби та в умовах необмеженої видимості здійснював рух по асфальтному сухому дорожньому покриттю дороги за межами с. Федорівка, Подільського району, Одеської області на якій організований двосторонній, однорядний рух у кожному напрямку, дорожньої розмітки не має, у правій смузі свого напряму руху зі швидкістю 40 км/год., в напрямку автодороги «Кропивницький - Платонове» у порушені вимог п.п. 1.5., п/п «б» п. 2.3. «Правил дорожнього руху» України (ввденені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001), що зобов`язують водія:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: п/п б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», рух керованого автомобіля постійно не контролював, вкрай уважним не був, за дорожньою обстановкою не стежив, чим створював небезпеку для інших учасників дорожнього руху.

Діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно, розраховуючи на їх відвернення, наближаючись до нерегульованого перехрестя дороги с. Федорівки з автодорогою «Кропивницький Платонове», на якому в напрямку його руху розміщений дорожній знак п. 2.1. ПДР У країни, що зобов`язують водія:

п. 2.1. «Дати дорогу. Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`іжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі»

не врахував дорожню обстановку, при виникненні небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, у вигляді автомобіля «Mitsubishi L 200», - н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався на 213 км + 20 м головної автодороги «Кропивницький - Платонове» у напрямку Платонове у правій смузі свого напрямку руху та наближався до нерегульованого перехрестя, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру не переконався у безпеці свого руху, заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не застосував, а навпаки нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників руху, продовжував рух, виїжджаючи на перехрестя, не надав дорогу транспортному засобу автомобілю «Mitsubishi L 200», що рухався відповідно до вимог ПДР України та скоїв з ним зіткнення у порушення вимог п. 16.11. вказаних Правил, що зобов`язують водія:

п. 16.11. « На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»

В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля Mitsubishi - L 200», ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого латерального перелому клиноподібної кістки лівої стопи.

Закритий латеральний перелом клиноподібної кістки лівої стопи, відповідно до п.2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я строком понад 21 день.

У відповідності до ПДР України встановлено, що належні дії водія автомобіля «Renault Dokker», р/н НОМЕР_4 в умовах пригоди регламентувалися вимогами дорожнього знаку пріоритету 2.1. «Дати дорогу» і п. 16.11 «Правил дорожнього руху України», відповідно яких водієві ОСОБА_5 слід було перед виїздом на перехрестя надати дорогу автомобілю «Mitsubishi L 200» р/н НОМЕР_5 .

В умовах пригоди, водій автомобіля «Renault Dokker», р/н НОМЕР_4 належним виконанням вимог дорожнього знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу» і п. 16.11 «Правил дорожнього руху України», мав технічну можливість уникнути пригоди.

Фактичні дії водія автомобіля «Renault Dokker», р/н НОМЕР_4 , що не відповідали вимогам дорожнього знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу» і п. 16.11 Правил дорожнього руху України», з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.

З урахуванням вище викладеного ОСОБА_5 у сукупності допустив порушення вимог п. 1.5., п/п «б» п. 2.3., п. 2.1., п. 16.11. «Правил дорожнього руху України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001).

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 надала клопотання, зареєстроване в канцелярії суду за № 9094 від 12.06.2025 року про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора ОСОБА_3 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження щодо заявленого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_5 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст.49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, яке мало місце 19.05.2017 року.

Згідно вимог ст. 12 КК України визначено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України відноситься до категорії нетяжких кримінальних правопорушень.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000751 від 20.05.2017 року на досудовому розслідуванні та під час судового розгляду не зупинялось, тому відповідний перебіг строку давності не переривався та не зупинявся у встановленому законом порядку.

У відповідності з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Касаційним Кримінальним Судом у складі Верховного Суду в Постанові від 19.11.2019 року в справі №345/2618/16-к зроблено висновок, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

Відповідно до п.п. 2, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності). Судам слід звернути увагу на те, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Встановлено, що ОСОБА_5 в порядку ст. 89 КК України не маючий судимості, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, працює.

З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні закінчився п`ятирічний строк давності, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3ст. 49КК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України і звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого, від кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Судом обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 49 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав йому зрозумілі, просив суд закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності.

З огляду на вище вказане, враховуючи, що з дня скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення з 19.05.2017 року минуло більше п`яти років, перебіг строків давності порушено не було, обвинуваченому відомі підстави звільнення від кримінальної відповідальності та їх наслідки, він надав згоду на таке звільнення, потерпіла також не заперечує проти задоволення клопотання прокурора, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 закрити.

З урахуванням викладеного, судом зазначається, що клопотання прокурора ОСОБА_3 є таким, що ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню, у зв`язку із чим, суд вважає за можливе, у відповідності до вимог ст. 49 КК України, звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, закрити.

Питання відносно речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 124 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосований.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 284, 285, 288, ч.2 ст. 376 КПК України, ст.ст. 44, п.3 ч.1 ст. 49 КК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000751 від 20.05.2017 року - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Обнінськ, Калужської області, рф, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, директора ТОВ «Спешал Сервіс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не маючого судимості - звільнити від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000751 від 20.05.2017рокуза обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 23.05.2017 року з автомобіля марки Mitsubishi L200, 2005 року випуску, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 23.05.2017 року з автомобіля марки Renault Dokker, 2016 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зареєстрований за Приватним підприємством «Полетіхніка Сервіс», м. Пологи Запорізької області, вул. Зарічна 55а.

Речовий доказ: автомобіль марки Mitsubishi L200, 2005 року випуску, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , переданий на зберігання під зберігальну розписку ОСОБА_6 повернути ОСОБА_6 .

Речовий доказ: автомобіль марки Renault Dokker, 2016 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання під зберігальну розписку ОСОБА_5 повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу № 302-А від 19.08.2017 року в сумі 889 (вісімсот вісімдесят дев`ять) грн. 83 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу № 303-А від 21.08.2017 року в сумі 889 (вісімсот вісімдесят дев`ять) грн. 83 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1