Справа № 583/3431/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2025 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі :

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Охтирка клопотання слідчого СВ Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000062 від 02.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05.06.2025 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна, погоджене з прокурором Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000062 від 02.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, в якому слідчий просить накласти арешт на майно шляхом заборони відчуження та розпорядження таким майном, що перебуває у власності (спільній частковій власності) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000062 від 02.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а саме на: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :11:003:0020 площею 0,0035 га. Клопотання мотивує тим, що 20.05.2025 р. ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. На даний час збитки, заподіяні ОСОБА_5 КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ», у розмірі 312675,00 грн. залишаються невідшкодованими. На підставі п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України просить накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 .

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та просять його задовольнити.

Враховуючи, що клопотання слідчого про арешт майна стосується майна, яке не було тимчасово вилучене, дане клопотання відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України розглядається без повідомлення підозрюваного та його захисника, так як це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Заслухавши думку слідчого, прокурора, вивчивши надані матеріали, дослідивши письмові докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Слідчий в клопотанні про арешт майна зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, серед іншого, арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України). Також зазначає, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Судом встановлено, що Охтирським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000062 від 02.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

20.05.2025 р. ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України розтрата чужого майна, яке перебувало в його віданні, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що перебуваючи на посаді директора КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ», будучи службовою особою, у віданні якої перебувала деревина необроблена (паливна деревина) (дрова для опалення), зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з корисливим умислом в інтересах третіх осіб, а саме ТОВ «ЛІМІК», вчинив розтрату зазначеної деревини у кількості 300 м3, поставленої за договорами від 22.12.2022 р. з ТОВ «СУМИ-ПРОДРЕСУРС-2009» , чим спричинив збитків КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ» на загальну суму 312675,00 грн.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на праві власності ОСОБА_5 належить: квартира за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка з кадастровим номером :11:003:0020 площею 0,0035 га.

Санкція ч. 4 ст. 191 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років..

Оскільки санкція ч. 4 ст. 191 КК України не містить покарання у вигляді конфіскації майна, посилання слідчого на п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, як на обґрунтування вимоги про накладення арешту на майно підозрюваного, є безпідставним, а тому клопотання про арешт майна з зазначеної підстави не підлягає задоволенню.

Щодо наявності підстав для накладення арешту на майно з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, суд зазначає наступне.

В судовому засіданні прокурор повідомив, що в даному кримінальному провадженні КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ» визнано потерпілим та буде заявлено цивільний позов про відшкодування завданої шкоди, тому є підстави для накладення арешту на майно.

Однак, в матеріалах кримінального провадження, які додані до клопотання слідчого про арешт майна, відсутні будь-які відомості щодо наявності у кримінальному провадженні заявленого цивільного позову з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Слідчий суддя, суд, відповідно до ч.1 ст.173 КПК, відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Оскільки цивільний позов щодо відшкодування шкоди підозрюваним на користь КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ» на даний час не заявлено, то суд вважає, що слідчим та прокурором не доведено передбачених ч. 6 ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на майно підозрюваного.

Також слідчий суддя враховує, що згідно висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-25/4-ТВ від 21.01.2025 р. ринкова вартість станом на 06.01.2023 р. 300 м3 дров`яної деревини не колотої, твердолистяних порід, непромислового використання становила 312675,00 грн., а згідно з клопотанням слідчий та прокурор просять накласти арешт на належне ОСОБА_5 нерухоме майно, вартість якого згідно з довідками про оціночну вартість об`єкта нерухомості № 201-29817891 та № 201-09817835 від 03.06.2025 р. становить 938736,94 грн., що не співрозмірно завданій кримінальним правопорушенням шкоді, оскільки відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

На думку слідчого судді, не доведення органом досудового розслідування усіх складових задля застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження не надає можливість стверджувати про необхідність накладення арешту на майно в порядку ст. 170 КПК України.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки за викладених у клопотанні про арешт майна обставин та доданих до нього матеріалів не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Також слідчий суддя зазначає, що у разі задоволення цивільного позову, суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Враховуючи викладене, в задоволенні клопотання слідчого СВ Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 131, 132, 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_1