Єдиний унікальний номер 722/332/25
Номер провадження 1-кп/722/81/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

та обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни кримінальне провадження, внесене 29.12.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000411, стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бузовиця Кельменецького району Чернівецької області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов?язаного, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, та

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Бузовиця Кельменецького району Чернівецької області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов?язаного, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженим Законом України №2102-1X, введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який в подальшому неодноразово продовжувався, у зв`язку з чим введено обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_6 вчинив злочин, пов`язаний із незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на сприяння незаконному переправленню особи через державний кордон України, а також на виконання раніше розробленого невстановленою органом досудового розслідування особою плану, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_6 29.12.2024 року, точний час органом досудового розслідування не встановлено, діючи за обумовлену ОСОБА_7 невстановленою органом досудового розслідування особою винагороду у розмірі 800 доларів США, перебуваючи в с.Михайлівка Дністровського району Чернівецької області, зустріли раніше підшуканого чоловіка з числа громадян України, якому достеменно було відомо про вищевказані тимчасові обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років з України та який бажав незаконно перетнути державний кордон України, а саме ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с.Недобоївці Дністровського району Чернівецької області, який за вказівкою невстановленої органом досудового розслідування особи заздалегідь перерахував грошові кошти за послуги щодо його незаконного переправлення через кордон в сумі 5000 євро на вказаний невстановленою органом досудового розслідування особою рахунок.

Надалі ОСОБА_7 , діючи спільно з ОСОБА_6 на виконання раніше розробленого невстановленою органом досудового розслідування особою плану, організували посадку ОСОБА_10 до автомобіля марки «ВА3-2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_6 , та під керуванням останнім вказаним транспортним засобом розпочали рух в напрямку лінії розмежування державного кордону України та Республіки Молдова, а саме в напрямку с.Грубна Дністровського району Чернівецької області.

Під час руху в напрямку с.Грубна Дністровського району Чернівецької області до лінії розмежування державного кордону України та Республіки Молдова ОСОБА_7 провів ОСОБА_10 інструктаж щодо порядку подальшого перетину державного кордону України, надавши відповідні поради та вказівки щодо порядку переходу безпосередньо через державний кордон України, а також вказавши на карті напрямок, в якому йому потрібно буде рухатись після зупинки транспортного засобу.

Після цього, ОСОБА_6 зупинив керований ним автомобіль у заздалегідь визначеному місці, а ОСОБА_10 , вийшовши з автомобіля, розпочав рух у пішому порядку в напрямку, вказаному ОСОБА_7 .

У подальшому, ОСОБА_10 було затримано працівниками ДПС України на напрямку 0068 прикордонного знаку при спробі незаконного перетину кордону України та Республіки Молдова, а автомобіль марки «ВА3-2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , у якому в якості пасажира перебував ОСОБА_7 , було зупинено працівниками ДПСУ на напрямку 0068 прикордонного знаку на відстані 1000 метрів до лінії державного кордону України та Республіки Молдова.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, визнав в повному об`ємі та підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини вчинення злочину. При цьому, суду пояснив, що про допомогу у сприянні незаконному переправленню особи через державний кордон України його попросила знайома, яка зазначила, що особу чоловічої статі необхідно забрати з с.Михайлівка Дністровського району Чернівецької області та доставити у с.Грубна Дністровського району Чернівецької області. За вказану послугу дівчина пообіцяла йому грошову винагороду у сумі 800 доларів США. З огляду на відсутність у своєму користуванні транспортного засобу, він попросив свого знайомого ОСОБА_6 допомогти йому у перевезені невідомого чоловіка. Забравши в обумовленому місці даного чоловіка, він та ОСОБА_6 розпочали рух в напрямку державного кордону України в межах с.Грубна. По дорозі він, використовуючи карту на мобільному телефоні, показав чоловіку, який мав намір перетнути кордон, місце його висадки, а також надав вказівки щодо подальшого руху безпосередньо до лінії розмежування державного кордону України та Республіки Молдова. Щиро кається у вчиненому та просив не позбавляти його волі.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, визнав в повному об`ємі та підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини вчинення злочину. При цьому, суду пояснив, що ОСОБА_7 дійсно попросив його відвезти невідомого чоловіка з с.Михайлівка Дністровського району Чернівецької області у с.Грубна Дністровського району Чернівецької області. При цьому, жодної винагороди за це він не мав отримати, про це вони з ОСОБА_7 не розмовляли. Вже під час руху до с.Грубна він зрозумів мету поїздки та наміри невідомого чоловіка незаконно перетнути кордон. Перебуваючи у с.Грубна, він з ОСОБА_7 висадили чоловіка на краю села та останній попрямував в бік державного кордону.

Крім повного визнання обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 своєї винуватості у вчиненні злочинів, вина кожного із них у вчиненні даних кримінальних правопорушень в повному об`ємі доведена дослідженими судом доказами, а саме:

-показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які є працівниками ОРВ ДПСУ та які під час їх допиту в судовому засіданні повідомили обставини, за яких ними було виявлено ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10

-рапортом з чергової частини ВП №1 (м.Сокиряни) про отримання повідомлення від працівників ДПСУ про виявлення 29.12.2024 року в межах прикордонно-контрольованого району в с.Грубна Дністровського району Чернівецької області трьох осіб, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 ;

-повідомленням працівників ОРВ ДПСУ про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України;

-протоколом огляду місця події від 29.12.2024 року, згідно якого в адміністративних межах с.Грубна Дністровського району Чернівецької області виявлено автомобіль марки ВАЗ-2107 р.н. НОМЕР_1 та три мобільні телефони, належні ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 ;

-протоколом обшуку від 17.01.2025 року, згідно якого по місцю проживання ОСОБА_6 були виявлені та вилучені мобільні телефони із сім-картами;

-протоколами огляду мобільних телефонів ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 ;

-постановою суду про притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП;

-протоколами пред`явлення ОСОБА_10 осіб для впізнання за фотознімками, згідно яких свідок впізнав ОСОБА_7 та ОСОБА_6 як осіб, які сприяли його незаконному перетину державного кордону;

-допитом свідка ОСОБА_10 в порядку ст.225 КПК України, в ході якого останній повідомив обставини, за яких ОСОБА_7 та ОСОБА_6 здійснювались дії, пов`язані з його незаконним переправленням через державний кордон України;

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи в сукупності наведені вище досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що винуватість обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному об`ємі належними і допустимими доказами.

Із урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи, суд вважає, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.3 ст.332 КК України є вірною, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками та наданням засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Також суд вважає вірною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.332 КК України, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що він вчинив сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України наданням засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Згідно ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень (ч.2 ст.65 КК України).

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 суд враховує суспільну небезпеку вчинених ними діянь, наслідки їх вчинення, особу кожного із винних, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ними кримінальних правопорушень, які у відповідності до ч.5 ст.12 КК України, є тяжкими злочинами.

Суд враховує особу кожного із обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , зокрема те, що вони раніше не судимі, свою винуватість у вчиненні злочинів визнали в повному об`ємі, щиро розкаялися, по місцю проживання характеризуються позитивно, на «Д» обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувають.

Обставини щодо визнання винуватості у вчиненні злочину, щирого каяття та позитивної характеристики з місця проживання суд, у відповідності до ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання кожного із обвинувачених.

У відповідності до п.11 ч.1 ст.67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинувачених, є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Згідно позиції, яка була висловлена об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 04.09.2023 року по справі №404/2081/22, провадження №51-130кмо23, згідно з положеннями ст.55 КК у випадку, коли санкцією відповідної частини статті Особливої частини КК передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, має право призначити таке додаткове покарання незалежно від того, чи обвинувачений обіймав певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи встановлені судом обставини, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , його поведінку до та після вчинення злочину, характер та наслідки вчиненого злочину, наявність обставин, які пом`якшують покарання та обтяжують покарання, суд вважає, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 йому слід призначити покарання за вчинений злочин, передбачений ч.3 ст.332 КК України, у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Із урахуванням всіх обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, зокрема, враховуючи його молодий вік, вчинення ним злочину вперше, із урахуванням його ролі серед співучасників, зокрема те, що він не є організатором злочину, а діяв за вказівкою іншої особи за обумовлену нею грошову винагороду у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, суд вважає за можливе застосувати відносно нього ст.69 КК України, призначивши йому основне покарання за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.3 ст.332 КК України, без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.

При цьому, встановлені у справі обставини на переконання суду є не достатніми для того, щоб дійти висновку про можливість застосування до ОСОБА_7 при призначенні покарання положень ст.ст.75, 76 КК України, а отже, є підстави стверджувати, що призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України буде не справедливим, не відповідатиме вимогам статті 65 КК України та не зможе забезпечити реалізацію цілей покарання. За таких обставин, суд приходить до висновку про неможливість застосування до ОСОБА_7 положень ст.ст.75, 76 КК України.

Також, враховуючи в сукупності всі обставини кримінального провадження, відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , його поведінку до та після вчинення злочину, характер та наслідки вчиненого злочину, наявність обставин, які пом`якшують покарання та обтяжують покарання, суд вважає, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 йому слід призначити покарання за вчинений злочин, передбачений ч.2 ст.332 КК України, у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Із урахуванням обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , а також враховуючи його молодий вік, вчинення ним злочину вперше, добровільне перерахування на рахунок Збройних сил України грошових коштів у сумі 20000 грн., загибель його батька під час захисту України від воєнної агресії рф, а також його роль серед співучасників, зокрема те, що він не є організатором вказаного злочину, а діяв на прохання іншої особи, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому приходить до висновку про можливість застосування відносно нього ст.ст.75, 76 КК України та звільнення його від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Враховуючи суворість призначеного ОСОБА_7 покарання за вчинений злочин, суд вважає за необхідне з метою забезпечення належного виконання вироку залишити обвинуваченому до набрання даним вироком суду законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання про наявні у кримінальному провадженні речові докази підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, і за його вчинення із застосуванням ст.69 КК України призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк 3 (три) роки без конфіскації майна.

До набрання даним вироком законної сили запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 залишити обраний тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з дня його затримання, тобто з 30.12.2024 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання, призначеного за даним вироком, період його попереднього ув`язнення в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор», а саме з 30.12.2024 року по день набрання даним вироком суду законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, і за його вчинення призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п?ять) років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3-річного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання даним вироком законної сили запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 залишити обраний у вигляді застави.

Внесену згідно квитанції від 10.02.2025 року заставу за ОСОБА_6 в розмірі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області повернути після набрання вироком законної сили заставодавцю ОСОБА_13 .

Арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Сокирянського районного суду Чернівецької області від 31.12.2024 року скасувати.

Речові докази:

-автомобіль марки «ВА3-2107», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території ВП №1 (м.Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області повернути власнику ОСОБА_14 або уповноваженим ним особам;

-три пустих коробки з-під мобільних телефонів марки «Redmi Note 11 Pro», «Redmi Note 12 Pro», «Redmi Note 13 Pro»; два мобільних телефона «Redmi» та «Meizu»; один стартовий пакет «Київстар» без сім-карти; один флеш-пристрій Micro SD; одну сім-карту, які упаковано до спец-пакету WAR 1575481 та які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №1 (м.Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області повернути обвинуваченому ОСОБА_6 ;

-гаманець з особистими документами; грошові кошти в сумі 3240 грн.; годинник, які відповідно до розписки передані на зберігання обвинуваченому ОСОБА_6 залишити у власності останнього;

-посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане ОСОБА_7 та паспорт громадянина України, виданого ОСОБА_7 , які зберігаються у матеріалах судового провадження повернути близьким родичам обвинуваченого ОСОБА_7 ;

-мобільний телефон «Huawei TIT-u22», який зберігається в камері зберігання речових доказів ВП №1 (м.Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області повернути близьким родичам обвинуваченого ОСОБА_7 ;

-мобільний телефон «Techno POP 5025SD», який зберігається в камері зберігання речових доказів ВП №1 (м.Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області повернути свідку ОСОБА_10

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той же строк з дня вручення йому копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1