Справа №585/1645/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/272/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7

представника власника майна адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми, у режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 травня 2025 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000354 від 30 квітня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 травня 2025 року, на задоволення клопотання слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000354 від 30 квітня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185, ч. 4 ст.358 КК України, було накладено арешт на наступне майно:

-автомобіль марки «MAN», д.р.н. НОМЕР_1 , з цистерною (напівпричіп), д.р.н. НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_7 ;

-металеву лопату з руків`ям помаранчевого кольору;

-перчатку помаранчевого кольору зі слідами маслянистої речовини;

-два гайкових (балонних) ключі синього та червоного кольору;

-зразок рідини темного забарвлення зі шлангу, який з`єднував цистерну на напівпричепі д.р.н. НОМЕР_2 та трубу, яка виходила з ґрунту, який залитий до пластикової пляшки об`ємом 5 літрів, шляхом заборони права відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник власника майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження скасувати як незаконну ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 травня 2025 року, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000354 на майно, власником якого є ОСОБА_7 .

При цьому, представник власника майна просив поновити йому строк на звернення з апеляційною скаргою, з посиланням на те, що повний текст ухвали слідчого судді був виготовлений 07 травня 2025 року і з цього часу стало відомо про її існування.

В обґрунтування апеляційних вимог, апелянт посилається на те, що згідно матеріалів даного кримінального провадження встановлено, що слідчим суддею Роменського міськрайонного суду Сумської області 01 травня 2025 року, надавався дозвіл на проведення обшуку автомобіля «MAN», д.р.н. НОМЕР_1 , з цистерною (напівпричіп), д.р.н. НОМЕР_3 , який було проведено 02 травня 2025 року, під час якого було виявлено все, що цікавило сторону обвинувачення. Однак, фактично, даний транспортний засіб не має жодного значення для кримінального провадження, так як його власник ОСОБА_7 не має відношення до правопорушення, оскільки передав цей автомобіль під викуп і не знав, де саме він буде використовуватися. При цьому, як зазначено в оскаржуваній ухвалі, арешт на вказане майно був накладений з метою збереження речових доказів, і ця підстава підлягає застосуванню щодо вилученого під час проведення огляду місця події майна. Але слідча суддя укрила факт надання дозволу на проведення обшуку саме в транспортному засобі, а тому, фактично не має жодних підстав для накладення арешту на автомобіль, і у даному випадку, його власник позбавлений права його використання на законних підставах. Крім того, не було усунуто фальсифікацію матеріалів кримінального провадження, так як автомобіль не був вилучений на місці пригоди по вказаним координатам, а стороною власника майна були надані дійсні законні координати з даних супутникової карти місцевості «Google Maps» станом на 02 травня 2025 року з місцезнаходженням автомобіля марки АС 3306 НК у с. Лавіркове, Талалаївськоїа ТГ, Прилуцького району Чернігівської області.

За таких обставин, як вказує апелянт, правових підстав для накладення арешту на транспортний засіб, у даному випадку, не було, так як він не є предметом, на якому можуть бути сліди, при тому, що усі сліди були вилучені під час проведення в ньому обшуку.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного рішення, пояснення власника майна ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8 на підтримку клопотання та апеляційної скарги, прокурора, який вважав судове рішення законним та обґрунтованим, просив залишити його без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали даного провадження, обговоривши доводи клопотання та апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 117 КПК України, колегія суддів вважає, що причини, зазначенні представником власника майна адвокатом ОСОБА_8 щодо пропуску строку на апеляційне оскарження вказаного рішення слідчого судді є поважними, а тому, клопотання про його поновлення підлягає задоволенню.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, положенням ч.2 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

За змістом ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при вирішенні поданого слідчим клопотання про накладення арешту на майно, слідчим суддею вищезазначені вимоги було дотримано в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що у провадженні слідчого відділу Роменського РВП ГУНП України в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 квітня 2025 року за №0000354, за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст.185, ч. 4 ст.358 КК України.

Дане кримінальне провадження було розпочато за фактом того, що 29 квітня 2025 року о 15 год. 23 годин до Роменського РВП ГУНП в Сумській області зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що поблизу с. Гаврилівка Роменського району Сумської області в полі виявлено автомобіль марки «MAN» д.р.н. НОМЕР_1 з бочкою, де чотири чоловіки здійснюють перекачування газоконденсату. При виїзді на місце події виявлено факт крадіжки газоконденсатної суміші з газопроводу ОСОБА_9 , що належить НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта», вчиненої в умовах військового стану за попередньою змовою групою осіб, у зв`язку з чим завдано збитку державному підприємству.

Крім того, 30 квітня 2025 року, до чергової частини Роменського РВП ГУНП в Сумській області надійшов рапорт заступника начальника СКП Роменського РВП, про те, що в ході проведення першочергової перевірки за матеріалами, зареєстрованими в ЖЄО Роменського РВП № 7952 від 29 квітня 2025 року щодо крадіжки газоконденсатної суміші поблизу с. Гаврилівка Роменського району Сумської області, працівниками СКП Роменського РВП здійснено огляд та перевірку дозвільних документів, які було надано представниками ТОВ «Будівельна фірма Міськінфраструктура», зокрема договору підряду № 07/13-25 від 11 березня 2025 року, в ході якої встановлено, що представники товариства надали працівникам поліції завідомо підроблений документ, оскільки, відповідно відповіді ДП «Укртранснафтопродукт» будь-яких договорів з ТОВ «Будівельна фірма Міськінфраструктура» впродовж 2025 року не укладалося.

29 квітня 2025 року, при виїзді на місце події, яке знаходиться за географічними координатами 50.747746, 33.207210 поблизу села Гаврилівка Роменського району Сумської області, було виявлено та вилучено наступне: автомобіль марки «MAN» д.р.н. НОМЕР_1 з цистерною (напівпричіп) д.р.н. НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_7 , металеву лопату з руків`ям помаранчевого кольору, перчатку помаранчевого кольору зі слідами маслянистої речовини, два гайкових (балонних) ключі синього та червоного кольору, зразок рідини темного забарвлення зі шлангу, який з`єднував цистерну на напівпричепі державний реєстраційний номер НОМЕР_3 та трубу, яка виходила з ґрунту, яких залитий до пластикової пляшки об`ємом 5 літрів.

Постановою від 30 квітня 2025 року вказане майно було визнано речовими доказами, з клопотанням про накладення арешту на яке звернувся до слідчого судді слідчий СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області.

Свої вимоги ініціатор клопотання обґрунтовував тим, що вказане відповідає критеріям речових доказів у даному кримінальному провадженні і арешт на вказане майно слід накласти з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За результатом розгляду зазначеного клопотання та доданих до нього доказів, слідчим суддею було встановлено, що вказане слідчим у клопотанні майно відповідає вимогам ст. 98 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження і підлягають дослідженню в ході проведення експертиз.

При цьому, слідчим суддею було враховано і те, що до скоєння кримінального правопорушення можуть бути причетні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які були виявлені біля автомобіля, однак, від дачі будь яких пояснень відмовились, пославшись на ст. 63 Конституції України, що правомірність перебування автомобіля з цистерною в місці виявлення та хто з цих осіб вказаним автомобілем керував, та доставив його до місця події, перевірити доданими до клопотання доказами неможливо, в той же час, достовірність копій документів, долучених слідчим, які, зі слів слідчого, надав ОСОБА_15 - виконавець робіт, спростовується листом ДП «Укртранснафтопродукт».

Саме за наявності зазначених обставин, слідчий суддя і дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого та наклав арешт на вилучене майно.

З таким рішенням слідчого судді погоджується і колегія суддів та вважає, що майно, на яке слідчим суддею було накладено арешт, дійсно має доказове значення для даного кримінального провадження і за наявності того, що доданими до клопотання доказами доведена відповідність вказаного майна критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, правових підстав для відмови у накладення на нього арешту не було.

Що стосується доводів апелянта, з посиланням на координати з даних супутникової карти місцевості «Google Maps», стосовно того, що фактичне місце перебування автомобіля було у с. Лавіркове, Талалаївськоїа ТГ, Прилуцького району Чернігівської області, що не відповідає місцю, зазначеному у протоколі огляду місця події, то колегія суддів зауважує, що вказані обставини були предметом розгляду слідчого судді і їм була надана належна правова оцінка з вказівкою на те, що відповідно до ст. 218 КПК України, у разі якщо досудове розслідування розпочато неуповноваженим органом, прокурор або слідчий зобов`язаний передати провадження за належною підслідністю не пізніше ніж через п`ять днів з дня внесення відомостей до ЄРДР. У матеріалах клопотання відсутні дані про те, що на момент подання клопотання такий строк сплив, або що прокурор/слідчий проігнорував обов`язок щодо передачі провадження.

При цьому, як було вірно зазначено слідчим суддею, положення вказаної статті закону не передбачають автоматичної недійсності доказів або процесуальних дій, здійснених неуповноваженим органом до моменту передачі, якщо такі дії були необхідними та невідкладними, а тому, сам факт можливої невідповідності координат не впливає на допустимість арешту, а підлягає оцінці під час розслідування.

Також, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, предметом розгляду слідчого судді були і доводи апелянта щодо непричетності власника транспортного засобу та, відповідно, і самого транспортного засобу, до кримінальних правопорушень, за якими здійснюється досудове розслідування, з вірним зазначенням того, що відсутності власника під час виявлення транспортного засобу, який, ймовірно, використовувався при вчиненні кримінального правопорушення, не свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на вказане майно.

Крім того, на задоволення клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_8 колегією суддів було досліджено всі наявні в матеріалах справи докази, а також ті докази, які на задоволення клопотання останнього, було долучено до матеріалів провадження, а саме, рахунок №94 від 05 червня 2025 року щодо відшкодування вартості робіт з ліквідації несанкціонованої врізки на газопроводі «Артюхівка-Талалаївка» та платіжні інструкції кредитного переказу коштів, і обставин, за яких можливо було б дійти висновку, що у даному провадженні арешт на майно, зазначене апелянтом в апеляційній скарзі, накладено незаконно чи безпідставно, не встановлено.

Крім того, колегія суддів зауважує, що як пояснив у судовому засіданні прокурор, у даному кримінальному провадженні щодо вилученого майна призначено відповідні експертизи, висновки за результатом проведення яких на даний час ще не отримано.

При цьому, колегія суддів звертає увагу і на те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею було постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстави для його скасування відсутні, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись чст. 170, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_7 - адвокату ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 травня 2025 року.

Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 травня 2025 року, якою на задоволення клопотання слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000354 від 30 квітня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.358 КК України, було накладено арешт на майно, залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4