Справа № 296/7363/25
УХВАЛА

Іменем України

15 липня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 розглянувши скаргу потерпілого ОСОБА_4 на дії СВ РУП №2 ГУНП в Житомирській області щодо закриття кримінального провадження N?0000874 від 21.06.2024 року, ч. 1 ст. 190 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 04.07.2025 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира зі скаргою, у якій просив скасувати постанову заступника начальника СД Житомирського РУП N?2 ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_5 від 30.06.2025 року: про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N?0000874 від 21.06.2024 року, ч. 1 ст. 190 КК України.

В обгрунтування скарги зазначено, що 30.06.2025 року, заступником начальника СД Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області капітаном поліції ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження N? 0000874 від 21.06.2024 року, у зв?язку з відсутністю складу кримінального, проступку, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України.

Скаржик вважає, що постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, даною постановою порушено його права та законні інтереси.

Постанова не містить жодної підстави вважати його особою, якій не завдано шкоди, оскільки внаслідок злочинних дій щодо підробки: Висновок експерта N?544/23-24 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 05.02.2024 року, скаржнику та його сім?ї заподіяно моральну та матеріальну шкоду.

Крім того, в постанові дізнавача начальника СД Житомирського РУП N?2 ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_5 , не зазначено, які слідчі та процесуальні дії в рамках цього кримінального провадження було проведено (окрім: були допитані свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ), в постанові жодного слова не сказано про проведення керівником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ОСОБА_7 , котра була призначена суддею ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 - земельно-технічним експертом по справі N? 286/2832/23: 05.02.2024 року, в присутності власників ОСОБА_4 , ОСОБА_10 ( АДРЕСА_1 ) - інструментальне обстеження в натурі(на місцевості), земельної ділянки за адресою : АДРЕСА_2 ; як і не зазначено, які докази за результатами проведення таких слідчих дій було отримано, не досліджено та не надано правову оцінку всім зібраним доказам у провадженні з точки зору достатності та взаємозв?язку, та не наведено обставини, з посиланням на докази.

Також скаржник зазначає, що орган досудового розслідування ніяк не відреагував, на рішення слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_11 , ухвалою від 08.07.2024 року: Номер справи: 295/10265/24, Номер провадження: 1-кс/295/4376/24, якою він постановив: зобов?язати дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, яким здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000874 від 21.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, розглянути повторно в порядку, визначеному ст. 55 КПК України, клопотання ОСОБА_4 від 26.06.2024 щодо залучення його в якості потерпілого в даному кримінальному провадженні, а також надати йому відповідне процесуальне рішення, на своє клопотання (вх. 342 к/п від 22.07.2024).

В судове засідання скаржник ОСОБА_4 не з`явився, у поданій скарзі просив розгляд справи провести за його відсутності.

Дізнавач ОСОБА_3 під час розгляду скарги зазначила, що органом досудового розслідування було здійснено досудове розслідування в повному обсязі за результатами такого розслідування встановлено, що відсутній склад кримінального провопорушення за ч.1 ст.190 КК України. 30.06.2025 заступник начальника сектору дізнання Дитомирського РУП №2 ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5 винесла постанову про закриття кримінального провадження N? 0000874 від 21.06.2024 року за ч.1 ст.190 КК України.

Сдідчому суддя для огляду було надано матеріали кримінального провадження N? 0000874 від 21.06.2024 року за ч.1 ст.190 КК України.

Слідчий суддя, вислухавши дізнавача, дослідивши матеріали кримінального провадження та оцінивши докази за скаргою, приходить до наступного.

У відповідності до вимог ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Норми ч.2 ст.9 КПК України передбачають, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положень кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Тому таке рішення можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

В силу завдань кримінального провадження слідчий повинен вчинити всі необхідні дії при проведенні досудового розслідування, які спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності.

У разі закриття кримінального провадження постанова слідчого відповідно до вимог ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно з вимогами, передбаченими ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Слідчим суддею під час розгляду скарги встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснювався розгляд цивільної справи №286/2832/23 за позовом ОСОБА_12 в інтересах якої діє представник ОСОБА_8 до ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , згідно із варіантом № 3 висновку експерта від 05 лютого 2024 року № 544/23-24 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи..

Рішенням ІНФОРМАЦІЯ_5 від 28.10.2024 позов задоволено.

Виділено ОСОБА_12 в користування земельну ділянку площею 0,0292 га. (в тому числі земельна ділянка площею 0,0010 га. обмежена у використанні прохід для гр. ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_10 ) по АДРЕСА_3 .

Виділено ОСОБА_4 та ОСОБА_10 в користування земельну ділянку площею 0,0356 га. по АДРЕСА_1 .

Спільний двір для двох будинковолодінь по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 - 0,0177 га. в м.Овруч Коростенського району Житомирської області.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_10 на користь держави по 1342 (одна тисяча триста сорок дві) гривні судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_10 на користь ОСОБА_12 по 6571 (шість тисяч п`ятсот сімдесят одна) гривень 95 копійок за проведення земельно-технічної експертизи та по 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень за надання професійної правничої допомоги.

04 березня 2025 року Житомирський апеляційний суд своєю постановою рішення ІНФОРМАЦІЯ_5 від 28.10.2024 у справі №286/2832/23 залишив без змін (рішення набрало законної сили.

Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_6 від 02.05.2025 касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення ІНФОРМАЦІЯ_5 від 28 жовтня 2024 року та постанову ІНФОРМАЦІЯ_7 від 04 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , про встановлення порядку користування земельною ділянкою, постановлено вважати неподаною та повернути заявнику.

06.06.2025 ІНФОРМАЦІЯ_8 постановила: Передати заяву ОСОБА_4 у справі за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , про встановлення порядку користування земельною ділянкою до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду для вирішення питання про відкриття касаційного провадження.

30.06.2025 року, заступником начальника СД Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області капітаном поліції ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження N? 0000874 від 21.06.2024 року, у зв?язку з відсутністю складу кримінального, проступку, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України.

Закриваючи кримінальне провадження N?0000874 від 21.06.2024 року, ч. 1 ст. 190 КК України, дізнавач в постанові від 30.06.2025 вказав: «…в ході проведення досудового розслідування були допитані свідки, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які пояснили, що висновок земельно-технічної експертизи N?544/23-24 ніким з учасників судового процесу не оскаржувався після його винесення та брався до уваги суддями ІНФОРМАЦІЯ_5 при винесенні остаточного рішення. Відвід до судового експерта ОСОБА_7 не заявлявся ніким із учасників, в тому числі і ОСОБА_4 . Крім того, до матеріалів судової справи N?286/2832/23 було отримано тимчасовий доступ та під час ознайомлення з нею, будь-яких заяв, скарг; клопотань відносно неналежності висновку зробленого ОСОБА_7 від ОСОБА_4 та при неодноразових спробах провести слідчі дії за участі ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , останні уникали та ігронували виклики до працівників поліції, які були зроблені з метою проведення допитів. Самостійно не звертались до сектору дізнання Житомирського РУП N?2, що свідчить про пасивну поведінку останніх та неможливість об?єктивно та всебічно оцінити подію.

Так, предметом шахрайства є не тільки майно, але й право на майно.

Об`єктивна сторона виражається у заволодінні чужим майном або придбанні права на майно шляхом обману або зловживання довірою.

Обман - повідомлення неправдивих відомостей (дія) або замовчування відомостей, які мають бути повідомлені (бездіяльність), з метою заволодіння чужим майном або придбання права на майно. Він може виражатися в усній, письмовій формі, у використанні підроблених документів тощо.

Зловживання довірою - це вид обману, що полягає у використанні винним довірливих відносин з потерпілим, заснованих на родинних, службових відносинах, знайомстві, інших цивільно-правових відносинах. Наприклад, винний входить у довіру до потерпілого і обіцяє йому допомогти купити машину, для чого потерпілий передає гроші, які винний привласнює.

Особливості шахрайства полягають у тому, що потерпілий, будучи введеним в оману, зовні добровільно передає винному майно або право на майно, вважаючи, що це є правомірним, необхідним або вигідним для нього, що він зобов`язаний це зробити. Тому обман або зловживання довірою за часом передує передачі майна або права на майно і викликає у потерпілого усвідомлення правомірності такої передачі.

Якщо обман або зловживання довірою були лише способом отримання доступу до майна, а саме вилучення майна відбувалося таємно чи відкрито, то склад шахрайства відсутній. Винний має відповідати за крадіжку або грабіж.

Закінченим шахрайство вважається з моменту заволодіння майном або придбанням права на майно. Обман, що не призвів до заволодіння майном або правом на майно, визнається відповідно до конкретних обставин готуванням чи замахом на шахрайство.

Суб`єктивна сторона - прямий умисел, корисливі мотив і мета.

Цивільно-правовий делікт це позадоговірне порушення майнового чи особистого немайнового права, передбаченого цивільним законодавством, наслідком якого є нанесення майнової або моральної шкоди, за яке законом передбачена відповідальність у вигляді відшкодування шкоди.

Відмежовуючи шахрайство від цивільно-правових деліктів, слід виходити з того, що отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство, якщо встановлено, що винна особа вже в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, а зобов`язання - не виконувати.

Розмежування кримінально-караного злочину від цивільно-правової угоди слід проводити не по тому, як оформлені укладені між сторонами договори, а по тому, що стало результатом цієї договірної діяльності. Якщо одна сторона, приймаючи на себе зобов`язання, не має ніяких реальних можливостей і бажання їх виконувати, мова йде про шахрайство.

Як обґрунтовано встановлено в ході досудового розслідування, правові відносини на які звертає увагу потерпілий носять виключно цивільно-правовий характер, за відсутності ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України.

При цьому, спір у справі стосувався щодо визначення порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 .

Також судом було здійснено розполділ судових витрат - стягнення судового збору та такі витрати понесені на виконання судових рішень, а тому не можуть бути шкодою в контексті ст.190 КК України.

У рішенні "Салов проти України" від 06.09.2005 р. (заява No 65518/01) зазначено: "Одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який передбачає, що, коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду (див. рішення у справі Brumarescu, наведене вище, § 61)".

Подібну позицію викладено й у рішенні "Совтрансавто-Холдинг" проти України" від 25.07.2002 р. (заява No 48553/99).

Доводи скарги про те, що дізнавач не допитав ОСОБА_4 та його дружину в даному кримінальному провадженні та не визнав потерпілими, є голослівними та спростовуються змістом оскаржуваної постанови.

На переконання слідчого судді, дізнавачами СВ Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області під час проведення досудового розслідування кримінального провадження здійснено всі необхідні слідчі та процесуальні дії, проведення яких є необхідними для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.190 КК України. В оскаржуваній постанові слідчий навів достатні докази, в тому числі покази свідків, з наданням їм оцінки, як підставу для висновку про відсутність складу кримінального правопорушення за ч.1 ст.190.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що підстави для скасування постанови від 30.06.2025 про закриття кримінального провадження N?0000874 від 21.06.2024 року за ч. 1 ст. 190 КК України - відсутні, а відтак в задоволенні скарги ОСОБА_15 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії СВ РУП №2 ГУНП в Житомирській області щодо закриття кримінального провадження N?0000874 від 21.06.2024 року ч. 1 ст. 190 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її отримання скаржником.

Слідчий суддя ОСОБА_1