Виноградівський районний суд Закарпатської області
__________________________________________________________________________
Справа № 299/3908/25
Номер провадження 1-кс/299/654/25
У Х В А Л А

19.08.2025 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду, Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

Клопотання мотивоване тим, що провадженні СВ ВП №1 Берегівського РВП ГуНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження за №000471 від 31.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.240 КК України, відповідно до якого 31.07.2025р. на автодорозі між населеними пунктами смт.Вилок-с.Тисобикень, Берегівського району, слідчим СВ ВП №1 Берегівського РВП було вилучено належний ОСОБА_5 автомобіль «Jak» моделі «HFC1020K», д.р.н. НОМЕР_1 . В рамках зазначеного кримінального провадження 08.08.2025р. ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду (справа №299/8495/24) було вирішено - «накласти арешт на речові докази автомобіль марки «Jak» моделі «HFC1020K.» р/н НОМЕР_1 ,у якому містилась піщана суміш (пісок) об`ємом 2м3 та товаро¬транспортна накладна №18 від 31.07.2025, та поміщені на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ВП Берегівського РВП ГуНП в Закарпатській області»

Обгрунтовуючи своє клопотання захисник зазначає, що ОСОБА_4 як власник арештованого майна,- автомобіль марки «Jak» моделі «HFC1020K» р/н НОМЕР_1 ,у якому містилась піщана суміш (пісок) об`ємом 2м3 та товаро-транспортна накладна №18 від 31.07.2025, - не був повідомлений а ні слідчим, а ні прокурором, а ні судом про те, що 08.08.2025 року буде розглядатись питання про арешт його власного майна. Вказує, що ОСОБА_4 є законним володільцем транспортного засобу автомобіля «Jak» моделі «HFC1020K » р.н.з AC) НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 02.04.2021р. та піщаної суміші (пісок) об`ємом 2м3, на які слідчим суддею накладено арешт. Крім цього, що автомобіль був придбаний ОСОБА_4 та зареєстрований у передбаченому законом порядку, та реалізовував своє право щодо свободи користування та розпорядження автомобілем, як добросовісний набувачі. В той же час піщана суміш (пісок) об`ємом 2м3 була ним придбана та перевезена не на річці Тиса, а на місці складування розроблених твердих наносів піщано-гравійних сумішей с.Бобове, Берегівського району, за яку ОСОБА_4 сплатив свої особисті кошти, про що власником вказаної суміші (пісок) було виписано товаро¬транспортну накладну №18 від 31.07.2025 року. Разом з тим як підстава внесення відомостей до ЄРДР №000471: стало повідомлення працівника відділення поліції №1 Берегівського РВП ОСОБА_6 та зареєстровано у журналі єдиного обліку (ЄО) за реєстраційним номером №14280 як: підробка документів, печаток, штампів та бланків, що є предметом злочину передбаченого статтею 358 КК України, аж ніяк не статті 240 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається що відомості до ЄРДР ВНЕСЕНО за ознаками ч.1 ст.240 КК України на підставі повідомлення зареєстрованого у журналі ЄО №14280, однак, у клопотанні зазначено тільки статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність, по якій порушено кримінальне провадження, але не зазначено правової кваліфікації кримінального правопорушення, предметом кримінального правопорушення передбаченого ст.240 КК України є корисні копалини загальнодержавного значення.

Заявник вважає, що у викладених фактичних обставинах справи відсутня інформація про порушення встановлених правил використання надр, що створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля, або незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення. Не додано доказів, наявності складу злочину, передбаченого ст.240 КК України. В клопотанні також відсутнє будь-яке обгрунтування вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.240 КК України, а саме: незаконного видобування корисних копалин. Так, постановою заступника начальника СВ ОСОБА_7 про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 01.08.2025 року, вилучені в ході огляду місця події транспортний засіб з піщано-гравійною сумішю, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.

Окрім того, на даний момент-15.08.2025 року підозра у вчиненні кримінального правопорушення, у даному кримінальному провадженні передбаченого ст.240КК України, в порядку передбаченому ст.ст.276-279 КПК України, нікому не була повідомлена, тобто ОСОБА_4 не є підозрюваним, обвинуваченим, тобто не являється жодним із перелічених у ч.5 ст.170 КГІК України суб`єктом кримінального провадження. Транспортний засіб «Jak» моделі «HFC1020K» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , піщана суміш (пісок) об`ємом 2м3 та товаро-транспортна накладна №18 від 31.07.2025, були оглянуті, слідова інформація зафіксована.

ОСОБА_4 як власник майна не заперечуе проти встановлення істини по справі, але разом з тим вважає, що застосовувати заходи кримінального провадження до нього як власника майна, є недоцільними на даний час і підлягають у відмові у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно (в частині його особистого майна,- автомобіля «Jak» моделі «HFC1020K» р.н.з НОМЕР_1 , піщана суміш (пісок) об`ємом 2м3 та товаро-транспортна накладна №18 від 31.07.2025 ) для відновлення прав власника майна. Крім того, після накладення арешту по справі не відбувався жодний рух, не було проведено жодної слідчої дії щодо транспортного засобу «Jak» моделі «HFC1020K» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , піщана суміш (пісок) об`ємом 2м3 та товаро-транспортна накладна №18 від 31.07.2025 року Натомість скасування арешту (в частині особистого майна ОСОБА_4 ) на автомобіль «Jak» моделі «HFC1020K» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , піщана суміш (пісок) об`ємом 2м3 та товаро-транспортна накладна №18 від 31.07.2025, не призведе до наслідків які б могли перешкоджати проведенню досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

На підставі наведеного заявник просить суд частково скасувати арешт на речові докази, накладений ухвалою слідчого судці Виноградівського районного суду від 08.08.2025 року, в частині накладення арешту на автомобіль марки «Jak» моделі «HFC1020K» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , піщану суміш (пісок) об`ємом 2м3 та товаро-транспортну накладну №18 від 31.07.2025, володільцем яких являється - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 та повернути йому ОСОБА_4 , як володільцю майна автомобіля марки «Jak» моделі «HFC1020K» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , піщану суміш (пісок) об`ємом 2м3 та товаро-транспортну накладну №18 від 31.07.2025 року, на відповідальне зберігання, відповідно до норм ст.388 КК України.

Адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в судовому засіданні підтримали доводи свого клопотання та просили його повністю задоволити; прокурор та слідчий, які належним чином повідомлені судом про місце і час розгляду даного клопотанні у суді в засідання не з`явились, заяв та клопотань про причини своєї неявки або відкладення слухання справи суду не надали, а відтак, з урахуванням того, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за можливе клопотання розглянути на підставі наданих сторонами кримінального провадження доказів, а, отже, перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, внесеного 31.07.2025р. за №0000471, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 240 КК України, про накладення арешту на майно, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, а відтак суд приходить до наступного.

Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. У ст.174 КПК України вказано, що власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, розглядаючи клопотання про накладення або скасування арешту, слідчий суддя встановлює обґрунтованість/необґрунтованість накладеного арешту та наявність/відсутність підстав для його подальшого застосування.

Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08.08.2025 року клопотання слідчого задоволено, накладено арешт на вантажний автомобіль марки «Jak» моделі «HFC1020K», р.н.з. НОМЕР_1 , піщану суміш (пісок) об`ємом 2м3 та товаро-транспортну накладну №18 від 31.07.2025.

Вказана ухвала суду мотивована тим що, рухоме майно, є предметом кримінального правопорушення, має значення речового доказу на якому збереглися, сліди злочин, для їх подальшого детального огляду та фіксації на них слідової інформації внаслідок виявлення слідів; піщано-гравійної суміші з метою проведення експертних досліджень та судових експертиз, що неможливо без вказаного транспортного засобу, вилучених об`єктів, а тому, з метою унеможливити розпоряджатися власникіа вказаним рухомим майном. для ремонту, знищення, до проведення необхідних експертиз, з метою забезпечення кримінального, провадження.

Адвокат зазначає, що всупереч вимог ч.1. ст.170 КПК слідчим у своєму клопотанні не вказано жодної підстави, яка би обґрунтовано свідчила про те, що зазначене майно, яке належить ОСОБА_8 білкей може бути втрачено, пошкоджено чи використано таким чином, що може перешкодити кримінальному провадженню, а відтак просить скасувати арешт, накладений на вантажний автомобіль марки «Jak» моделі «HFC1020K», р.н.з. НОМЕР_1 , піщану суміш (пісок) об`ємом 2м3 та товаро-транспортну накладну №18 від 31.07.2025.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Частиною другою цієї статті визначені випадки, у яких допускається арешт майна, в тому числі, з метою збереження речових доказів.

Частиною 2 ст.173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України). Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст.170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Встановлено, що слідчим СВ відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_9 , проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 31.07.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000471, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України, згідно якого 31.07.2025р. на автодорозі між населеними пунктами смт.Вилок-с.Тисобикень, Берегівського району, слідчим СВ ВП №1 Берегівського РВП було вилучено належний ОСОБА_5 автомобіль «Jak» моделі «HFC1020K», д.р.н. НОМЕР_1 . В рамках зазначеного кримінального провадження 08.08.2025р. ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду (справа №299/8495/24) було вирішено - «накласти арешт на речові докази автомобіль марки «Jak» моделі «HFC1020K.» р/н НОМЕР_1 ,у якому містилась піщана суміш (пісок) об`ємом 2м3 та товаро¬транспортна накладна №18 від 31.07.2025, та поміщені на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ВП Берегівського РВП ГуНП в Закарпатській області».

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_4 , вантажний автомобіль марки«Jak» моделі «HFC1020K.» р/н НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 .

Заявник стверджує, що на даний час є всі підстави для скасування арешту на майно, у зв`язку з тим, що відпала потреба в подальшому застосуванні вищезазначеного заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки на даний час заявник є законним власником автомобіля, якому нічого не було відомо про дії ОСОБА_10 білкею про перевезення гравійної суміші, на який накладено арешт, підозра у вчиненні будь якого кримінального правопорушення передбаченого у даному кримінальному провадженні в порядку передбаченому ст.ст.276-279 КПК України заявнику не висунута і він являється власником зазначеного автомобіля, а відтак застосовані заходи кримінального провадження, вжиті ухвалою слідчого судді до нього є недоцільними на даний час і підлягають до скасування для відновлення прав користувача (володільця) майна.

Згідно постанови від 31.07.2025р., винесеної старшим слідчим СВ відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 вантажний автомобіль марки «Jak» моделі «HFC1020K.» р/н НОМЕР_1 ,у якому містилась піщана суміш (пісок) об`ємом 2м3 та товаро¬транспортна накладна №18 від 31.07.2025 визнані речовими доказом по даному кримінальному провадженні, внесеного 31.07.2025р. за №0000471, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України, та поміщено на штрафмайданчик зберігання речових доказів відділення поліції №1 Берегівського РВП для проведення в подальшому слідчих дій та проведення відповідних експертиз.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК України).

Слідчий суддя зауважує, що інститут скасування арешту пов`язаний з наявністю двох умов, закріплених у ст.174 КПК України - необґрунтованістю його накладення та відсутності подальшої потреби в ньому.

Метою накладення арешту, згідно ухвали слідчого судді від 08.08.2025р., відповідно до п.1 ч.2 ст. 70 КК України, є збереження речових доказів, з метою унеможливити розпоряджатися вищевказаним майном, щоб запобігти зникненню, втраті або пошкодженню відповідного майна, а підставою для накладення арешту було те, що вилучені речі, відповідно до ст.98 КПК України визнані речовими доказами згідно постанови слідчого, відповідно до п.1 ч.2 ст. 70 КК України є забезпечення збереження речового доказу.

Статтею 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Як слідує з поданих матеріалів, одним із доводів заявника щодо неправомірності накладення арешту на майно є посилання на те, що на даний час відпала потреба в подальшому застосуванні вищезазначеного заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки заявник є влалсником даного вантажного автомобіля, на який накладено арешт, підозра у вчиненні будь якого кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, в порядку передбаченому ст.ст.276-279 КПК України заявнику не висунута.

Отже, заявник наголошує, що наявність арешту накладеного на вказаний вантажний автомобіль порушує його право власності.

Як вже зазначалось, ст.98 КПК України наведено дефініцію речового доказу та визначено критерії, за якими матеріальні об`єкти є речовими доказами.

Вантажний автомобіль та гравійна суміш, на які на даний час накладено арешт, є предметом (об`єктом кримінально протиправних дій) кримінального правопорушення, які у кримінальному провадженні визнані речовими доказами.

З огляду на зазначене слідчий суддя зауважує, що при постановленні ухвали про накладення арешту на майно від 08.08.2025р. слідчим суддею враховано правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб.

У відповідності до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Оскільки в даному кримінальному провадженні досліджуються обставини незаконного видобутку гравійної суміші на річці Тиса, речовим доказом кримінального правопорушення є саме зазначений вантажний автомобіль, а відтак є обставиною, що підлягає доказуванню відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність тверджень заявника щодо невідповідності вказаного автомобіля критеріям речових доказів, оскільки як свідчать матеріали, він є предметом (об`єктом) речовим доказом кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди вчинення такого кримінального правопорушення та відповідно містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим, в рамках даного кримінального провадження підлягає ґрунтовному дослідженню.

Поряд з цим варто враховувати, що арешт майна з підстав, передбачених ст.170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів та являється самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, на відміну від інших правових підстав.

В ході розгляду клопотання заявника не доведені обставини, які б давали підстави вважати, що на даний час відпала потреба у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, крім того заявниками не доведено необґрунтованості накладення такого арешту.

Тож на даному етапі досудового розслідування скасування арешту, накладеного на вказаний вантажний автомобіль марки «Jak» моделі «HFC1020K.» р/н НОМЕР_1 ,у якому містилась піщана суміш (пісок) об`ємом 2м3 та товаро¬транспортна накладна №18 від 31.07.2025, є передчасним.

В свою чергу, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке обмеження для виконання завдань кримінального провадження, а також завдань арешту майна, визначених в абз.2 ч.1 ст.170 КПК України. На думку слідчого судді, таке втручання органів досудового розслідування у права і свободи особи є розумним та пропорційним меті кримінального провадження.

Посилання ж заявника на розгляд клопотань про арешт майна без повідомлення та без участі власника майна, як на одну з підстав можливого скасування арешту майна, не заслуговують на увагу, оскільки ч.2 ст.172 КПК України визначає таку можливість, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

В той же час варто враховувати, що в даному кримінальному провадженні досліджуються обставини незаконного видобутку гравійної суміші на берегах річки Тиса, а відтак предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 КК України, є саме зазначений вантажний автомобіль, навантажена на нього піщано-гравійна суміш та товарнотранспортна накладна, за такого слідчим суддею обґрунтовано прийнято рішення про здійснення розгляду клопотання у вікритому судовому засіданні та з викликом власника майна, прокурора та слідчого, з метою забезпечення мети арешту.

Поряд з цим слідчий суддя зауважує, що накладений арешт на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власник обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, а тому відповідні обмеження є розумними і співмірними, з огляду на завдання кримінального провадження та, з урахуванням досліджених обставин в цьому кримінальному провадженні, потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи з метою виконання завдань кримінального провадження.

Так, одним з принципів кримінального провадження, за нормами ст.16 КПК України, є недоторканність права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Правовою підставою для накладення арешту на автомобіль є те, що вказане майно є об`єктом вчинення кримінального правопорушення, має ознаки речового доказу, так як зберіг на собі його сліди, що зумовлює збереження такого речового доказу, а також те, що в даному кримінальному провадженні необхідно провести ряд експертиз для з`ясування причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди..

Арешт накладений обґрунтовано, оскільки арештоване майно відповідає ознакам речового доказу (ч.1 ст.98 КПК України).

Твердження про те, що на теперішній час відпала потреба у подальшому застосуванні арешту на майно є безпідставним.

Розгляд справи не завершено, триває досудове провадження.

Згідно ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання учасниками кримінального провадження їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Отже, обов`язок з доведення відсутності подальшої потреби застосування арешту майна покладається саме на особу, яка просить скасувати такий арешт.

Посилання на те, що у вказаному кримінальному провадженні проведено всі призначені експертизи та слідчі дії не спростовує потреби у збереженні речового доказу, оскільки є лише одним з факторів, що має значення, і має оцінюватись поряд з іншими обставинами кримінального провадження (повнота експертного дослідження та зміст висновків експерта, співвідношення таких висновків з іншими обставинами події кримінального правопорушення, потреба в безпосередньому огляді речового доказу.

Скасування арешту майна може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

За правовою позицією, висловленою у листі ВСС України «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 05.04.2013 №223-559/0/4-13, у п.13 абз.3, зауважується, що слідчий суддя скасовує заходи забезпечення кримінального провадження лише у випадках надходження клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо суб`єкти оскарження: не були присутні під час розгляду питання про арешт майна; доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу минула потреба; доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Обмеження права власності заявника здійснено з дотриманням ч.2 ст.19 Конституції України, за судовою процедурою передбаченою КПК України, а відтак доводи клопотання про обмеження права власності заявника та відповідні негативні наслідки такого, з врахування обставин справи, не є підставами для скасування накладеного арешту майна.

Таким чином, клопотання адвоката, який діє в інтересах заявника, про скасування арешту на майно не підлягає до задоволення, оскільки не встановлено обставин, які б свідчили, що застосування заходу у вигляді арешту майна в даному випадку є необґрунтованим, та в подальшому в застосуванні цього заходу минула потреба.

Отже, відповідно до вимог ст.ст.131-132 КПК України та керуючись ст.ст.170-174,307,309,372,376 КПК України-

У Х В А Л И В:

У задоволенні Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, накладеного 08.08.2025р. ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду (справа №299/8495/24) на речові докази: автомобіль марки «Jak» моделі «HFC1020K.» р/н НОМЕР_1 ,у якому містилась піщана суміш (пісок) об`ємом 2м3 та товаро¬транспортна накладна №18 від 31.07.2025 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1