Провадження № 1-кп/537/246/2025
Справа № 537/3928/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2025 Крюківський районний суд міста Кременчука в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кременчука Полтавської області в режимі відеоконференції клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2024 року за № 0000526 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницький Київської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не судимого в силу ст. 89 КК України, військовослужбовця за мобілізацією, який на час вчинення кримінального правопорушення обіймав посаду кравця групи побутового обслуговування 3 господарського взводу 2 роти матеріального забезпечення батальйону забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -

установив:

Згідно з клопотанням прокурора, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 призваний на військову службу 25.03.2023 за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №299мтд від 01.12.2023 старшого солдата ОСОБА_4 призначено на посаду кравця групи побутового обслуговування 3 господарського взводу 2 роти матеріального забезпечення батальйону забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до приписів ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за мобілізацією.

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують солдата ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548- XIV (зі змінами), ст. ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551 -XIV, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався указами Президента України, зокрема указом № 235/2025 від 15 квітня 2025 року строком на 90 діб з 05 год. 30 хв. 09 травня 2025 року.

Однак, солдат ОСОБА_4 , під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, який проходить військову службу за мобілізацією, перебуваючи на посаді кравця групи побутового обслуговування 3 господарського взводу 2 роти матеріального забезпечення батальйону забезпечення військової частини НОМЕР_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою ухилитися від неї, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 27.05.2024 року близько 18 год. 00 хв. самовільно залишив місце служби за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану, час проводить на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину НОМЕР_1 .

15.05.2025 солдат ОСОБА_4 добровільно з`явився до військової частини НОМЕР_1 внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

Таким чином, з 27 травня 2024 року по 15 травня 2025 року солдат ОСОБА_4 умисно залишив місце служби у військовому містечку № НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , тривалістю понад три доби, в умовах воєнного стану та час проводив на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Прокурор Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України. В обґрунтування клопотання зазначено, що підозрюваний ОСОБА_4 добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися до військової частини або до місця служби для продовження

проходження військової служби. Крім того, т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 НГУ підполковник ОСОБА_5 надав письмову згоду на продовження проходження підозрюваним ОСОБА_4 військової служби у даній військовій частині. Також, підозрюваний ОСОБА_4 подав заяву, в якій просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та надав письмову згоду на звільнення від кримінальної відповідальності.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в порядку ч.5 ст.401 КК України підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини.

У підготовчому судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 визнав свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ознаками ч.5 ст.407 КК України, не оспорюючи обставини скоєного, зазначив, що не має незнятої чи непогашеної судимості, раніше під час дії воєнного стану до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягувався, просив звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.401 КК України, оскільки він добровільно звернувся із клопотанням про намір повернутися до військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та виконання військового обов`язку. Суть підозри, підстава звільнення від кримінальної відповідальності йому зрозумілі.

Вислухавши думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України за таких підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України - самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Статтею 286 КПК України визначено порядок звільнення від кримінальної відповідальності.

Так, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Як вбачається з ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 КК України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно змісту ст. 288 КПК України вбачається, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судом установлено, що 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

Згідно з вимогами ст. 1 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Враховуючи викладене, слід зауважити, що законодавець визначив, що звільнення від кримінальної відповідальності військовослужбовців за ч. 5 ст. 401 КК України можливе за наступних підстав: особа вперше вчинила злочин, передбачений ст. 407, 408 КК України, під час воєнного стану; особа підозрюється/обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених лише ч. 5 ст. 407 та ч. 4 ст. 408 КК України, тобто вчинених під час дії воєнного стану; особа добровільно звернулась до слідчого, прокурора або суду про намір повернутись до своєї військової частини або іншої; наявність письмової згоди командира відповідної військової частини на продовження проходження військової служби.

Судом установлено, що прокурор заявив клопотання про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України у зв`язку із його наміром повернутися до військової частини та продовжити проходження військової служби.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить служба за мобілізацією на посаду кравця групи побутового обслуговування 3 господарського взводу 2 роти матеріального забезпечення батальйону забезпечення військової частини НОМЕР_1 . До відповідальності під час дії воєнного стану за статтями 407, 408 КК України раніше не притягувався.

Згідно зі ст. 65 Конституції України, Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно з письмовою згодою, наданою 07.06.2025 за вих. №40/57/10/2-365 т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 НГУ підполковником ОСОБА_6 , командування військової частини НОМЕР_1 НГУ надає письмову згоду на продовження військової служби солдатом ОСОБА_4 в даній військовій частині.

Також, судом з`ясовано, що підозрюваний розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, а саме звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовну можливість судового розгляду провадження з його вирішенням по суті, крім того обов`язок не пізніше 72 годин із врахуванням набрання законної сили даною ухвалою прибути до вище визначеної військової частини для продовження проходження військової служби. Підозрюваний розуміє, що в разі повторного вчинення кримінального правопорушення положення ч. 5 ст. 401 КК України до нього не можуть бути застосовані.

З огляду на вищезазначене суд вважає, що наявні усі правові підстави для задоволення клопотання прокурора, а підозрюваний ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку і звільненням особи від кримінальної відповідальності, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Крім того, за положення ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій ч. 5 ст. 401 КК України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

На виконання положень ч. 3 ст. 288 КК України слід зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання такою ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_1 НГУ, для продовження проходження військової служби, а командира даної військової частини після набрання цією ухвалою суду поновити на військову службу та невідкладно зарахувати ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 НГУ.

Кримінальним правопорушенням шкоди не завдано.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. 285, 286, 288, 314, 370-372, 534 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 липня 2024 року за № 0000526 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, в порядку передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 липня 2024 року за № 0000526 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - закрити.

Після набрання ухвалою законної сили зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 НГУ поновити на військову службу та невідкладно зарахувати ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ГНУ та повідомити суд про виконання ухвали у строк, зазначений ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Зобов`язати ОСОБА_4 після набрання ухвали законної сили не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_1 НГУ для проходження військової служби.

Копію ухвали після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Крюківський районний суд м. Кременчука.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складений та оголошений 02 липня 2025 року.

Суддя : ОСОБА_1