Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/281/24

Номер провадження: 1-кс/511/774/25

03.07.2025 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вказане клопотання через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», згідно з яким адвокат ОСОБА_3 просив скасувати арешт, накладений 19 вересня 2024 року Роздільнянським районним судом Одеської області з наступних мобільних телефонів, а саме:

-мобільний телефон «Samsung Galaxy A24» чорного кольору, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 ;

-мобільний телефон «Samsung Galaxy S7» чорного кольору, ІМЕІ-1: НОМЕР_3 ;

-мобільний телефон «iPhone 14 Pro Max» синього кольору, ІМЕІ-1: НОМЕР_4 ; оскільки наразі відпала потреба у подальшому застосуванні зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження.

Позиція учасників справи.

Адвокат ОСОБА_3 надіслав заяву про проведення судового засідання без його та ОСОБА_4 участі.

Т.в.о. начальника відділення № 2 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 надіслав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, зазначивши, що заперечує проти скасування арешту майна, оскільки наразі відносно вказаних мобільних телефонів проводиться комп`ютерно-технічна експертиза, на підтвердження чого надав супровідний лист про направлення мобільних телефонів та постанови про призначення експертизи до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Віддленням № 2 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000032 від 11 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 КК України.

По вказаним матеріалам, 19 вересня 2024 року було накладено арешт на вказане майно.

З диспозиції частини першої статті 174 КПК України вбачається, що арешт може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням можливе лише за таких умов: із клопотанням про скасування арешту звернулася належна особа (підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження); вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року по справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Метою накладення арешту на майно в даному випадку є збереження його в якості речового доказу.

Водночас у відповідності до статті 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Разом із тим, слідчим надано супровідний лист за Вихідним № 67.2/7182, адресований до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, згідно якого щодо мобільних телефонів призначено експертизу, проведення якої відповідно до заяви слідчого наразі триває.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним, п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом ведення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр» проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

При цьому, відповідно до пункту 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

На підставі викладеного, врахувавши завдання кримінального провадження, позицію сторін, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотанняадвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , не підлягає задоволенню, оскільки ним не доведено, що наразі відпала потреба у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження або що арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1