Справа № 375/1267/23
Провадження № 1-кп/375/55/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року с Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с Рокитне в режимі відеоконференцзв`язку обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 05 червня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 19 травня 1999 року Слов`янським міським судом Донецької області за ст. 206 ч. 2 КК України, ст. 46-1 КК України з відстрочкою вироку на 2 роки;

2) 05 жовтня 2000 року Слов`янським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 141, ст. 17 ч. 2 ст. 140, ст. ст. 42, 43 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з конфіскацією майна. Звільнений 03 січня 2002 року на підставі Ухвали Торецького міського суду Донецької області від 26 грудня 2001 року умовно-достроково на невідбутий строк два роки і шість місяців;

3) 29 квітня 2004 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією майна. 11 квітня 2008 року звільнений із заміною покарання на виправні роботи, невідбутий строк 2 роки 1 місяць 24 дні;

4) 12 лютого 2009 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. 10 вересня 2012 року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 2 місяці 19 днів;

5) 17 березня 2014 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до виду покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. 29 березня 2019 року звільнений умовно достроково на підставі ст. 81 КК України, невідбутий строк 1 рік 3 місяці 9 днів;

6) 24 лютого 2020 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

7) 11 червня 2020 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки;

8) 04 липня 2024 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, звільнений від відбування покарання у зв`язку із усуненням караності вчинених ним діянь, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2024 року;

9) 16 жовтня 2024 року Рокитнянським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 194 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, відбуває покарання в ДУ «Синельниківська виправна колонія (№ 94)»,

В С Т А Н О В И В:

04 червня 2023 року близько 23:10 год ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку по місцю свого проживання по АДРЕСА_2 , в ході конфлікту із співмешканкою ОСОБА_6 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень на ґрунті ревнощів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, застосовуючи фізичну силу притиснув обома руками потерпілу до стіни та на опір останньої умисно наніс ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя, після чого правою рукою стиснув її шию та умисно наніс один удар правою долонею в ліву частину обличчя останньою. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 умисно притиснув правою рукою Закржевську спиною до стіни та на спробу останньої вирватися обома руками схватив її за руки, відводячи їх в сторони, завдавши таким чином останній фізичного болю, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді забою нижньої губи, синців на обличчі, шиї та верхніх кінцівках, які згідно висновку судово-медичного експерта № 127/д від 30.06.2023 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються як заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що в ході сімейного конфлікту під час сварки на грунті ревнощів, дійсно наносив удари своїй співмешканці ОСОБА_6 .. Просив суд суворо його не карати, у вчиненому щиро розкаявся.

Суд, на підставі вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 за обставин, викладених в обвинувальному акті, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України - тобто заподіяв умисні легкі тілесні ушкодження потерпілій. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно статті 12 КК України відноситься до проступків.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах. Рецидив злочинів не знайшов підтвердження в ході судового розгляду.

Обставиною, які пом`якшує покарання обвинуваченого згідно статті 66 КК України суд визнає щире каяття.

Відповідно до вимог, визначених у статтях 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, на момент вчинення кримінального проступку раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одружений, офіційно не працевлаштований, інвалідом не являється, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом враховується, особа обвинуваченого, який не судимий, вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, на обліку в лікарів невролога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб. Також суд враховує думку потерпілої ОСОБА_6 , яка претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_5 немає, при обранні останньому покарання поклалась на розсуд суду.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд дійшов до висновку, що покарання ОСОБА_5 слід призначити у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 липня 2024 року за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Також, ОСОБА_5 був засуджений за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 16.10.2024 року за ч. 2 ст. 194 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на теперішній час відбуває покарання у ДУ "Синельниківська виправна колонія № 94".

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2024 року звільнений від відбування покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 липня 2024 року у зв`язку із усуненням караності вчинених ним діянь.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року вказаний вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 16 жовтня 2024 року за ч. 2 ст. 194 КК України приведений у відповідність з чинним законодавством в частині уточнення початку строку відбування покарання, а саме з 07 травня 2024 року.

Згідно з ч. 4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Дане кримінальне правопорушення скоєно 04 червня 2023 року, тобто до засудження ОСОБА_5 за вироком Рокитяннського районного суду Київської області від 16 жовтня 2023 року, а тому після призначення покарання за даним вироком належить призначити покарання відповідно вимог ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим з урахуванням обставин справи та даних про особу обвинуваченого.

У зв`язку з тим, що після постановлення вироку було встановлено, що ОСОБА_5 винен у вчиненні кримінального проступку, який він вчинив до ухвалення вироку, то остаточне покарання має бути призначене в силу ч.4 ст. 70 КК України. За правилами ч. 4 ст. 70 у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, слід зарахувати покарання, відбуте за попереднім вироком.

Разом з тим, відповідно до п.3 ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З огляду на вищенаведене, обставини вчинення кримінального правопорушення свідчать про наявність у діянні ОСОБА_5 , ознак, перелічених в ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме: вчинення фізичного насильства відносно дружини, співмешканки.

На підставі ст.91-1 КК України, суд вважає необхідним в інтересах потерпілої від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно із звільненням від кримінальної відповідальності, застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, обмежувальний захід, відповідно до якого на ОСОБА_5 покласти обов`язок з направлення для проходження програми для кривдників строком на 1 місяць.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити за правилами положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 16 жовтня 2024 року призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строком на 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дня ухвалення вироку, а саме 14 лютого 2025 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_5 частково відбуте ним покарання за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 16.10.2025, а саме період з 07 травня 2024 року по 13 лютого 2025 року включно.

Зарахувати у строк відбуття ОСОБА_5 покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 25 червня 2023 року по 26 червня 2023 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, у виді направлення його для проходження програми для кривдників строком на 1 (один) місяць.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1