Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/696/25
Номер провадження 1-кс/530/231/25

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2025 р. Слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу підозрюваному

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Покрівськ Зіньківського району Полтавської області, жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженому, не працюючому, раніше судимому, у вигляді особистого зобов`язання, -

В С Т А Н ОВ И В :

Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000145 від 09.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.

Старший слідчий слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням погодженням прокурором Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу підозрюваномуОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді особистого зобов`язання.

21.04.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.

Заявлене клопотання слідчий мотивує тим, що ОСОБА_6 , будучи раніше судимим:16.01.2012 Зіньківським районним судом Полтавської області за ст.121 ч.2 КК України до покарання у виді 7 років 3 місяців позбавлення волі.

08.08.2016 звільнений умовно-достроково, згідно з ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 29.07.2016 з невідбутим строком покарання 2 роки 3 місяці; 16.08.2017 Зіньківським районним судом Полтавської області за ст.185 ч.3, ст.71 ч.1 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. 16.09.2020 звільнений по відбуттю строку покарання; 19.10.2022 Зіньківським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік, на шлях виправлення не став, і маючи не погашену і не зняту судимість, вчинив нові умисні кримінальні правопорушення проти власності за наступних обставин:

07.04.2025 близько 15 год. ОСОБА_6 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на власне незаконне збагачення та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом в умовах воєнного стану (відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» від 03.03.2022), знаходячись в автомобілі марки ЗАЗ-DAEWOO державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 , який рухався по автодорозі Гадяч-Опішня (О-1702368), шляхом вільного доступу, таємно викрав платіжну картку АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_8 , яка згідно із ст.1 Закону України «Про інформацію», п.56 ст.1 Закону України «Про платіжні послуги», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», «Положенням про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою правління Національного банку України №164 від 29.07.2022, є різновидом офіційних документів та може бути предметом кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, та в подальшому протиправно зберігав дану платіжну картку при собі до 09.04.2025.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у викраденні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 07.04.2025 о 16 годині 18 хвилині ОСОБА_6 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на власне незаконне збагачення та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом в умовах воєнного стану (відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» від 03.03.2022), шляхом вільного доступу, з використанням банкомату АТ КБ «ПриватБанк», який розташований за адресою: м.Зіньків вул.Воздвиженська 28 Полтавського району Полтавської області, шляхом введення пін-коду платіжної картки № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 , зняв із неї 3500 грн, таким чином умисно здійснив таємне викрадення вказаних грошових коштів, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 08.04.2025 о 11 годині 15 хвилині, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на власне незаконне збагачення та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом в умовах воєнного стану (відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» від 03.03.2022), шляхом вільного доступу, повторно, з використанням банкомату АТ КБ «ПриватБанк», який розташований за адресою: м.Зіньків вул.Воздвиженська 28 Полтавського району Полтавської області, шляхом введення пін-коду платіжної картки № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 , зняв із неї 3200 грн, таким чином умисно здійснив таємне викрадення вказаних грошових коштів, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно та в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

21.04.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.

Обґрунтовуючи своє клопотання про обрання міри запобіжного заходуОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання, слідчий посилається на те, що підставою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 згідно ч.1 ст. 177 КПК України є запобігання спробам:переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше, аналогічне інкримінованому, кримінальне правопорушення.

Існування вказаних ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185 ,які є тяжкими та кримінальному проступку за ч.1 ст.357 КК України. Так, відповідно до ст.12 КК України ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання до 8 років позбавлення волі. Тому, існує ризик, що через усвідомлення тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, ОСОБА_6 може ухилятися від органів досудового слідства, суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне, тому є необхідність у перешкоджанні встановленню обставин скоєння підозрюваним кримінального правопорушення, зміни показів, введення слідства в оману, тощо, тому є обґрунтований ризик вважати, що останній без застосування запобіжного заходу продовжить свою злочинну діяльність.

Окрім цього, необхідно зазначити, що обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6

у вигляді особистого зобов`язання буде стимулювати його щодо явки до слідчого для проведення слідчих дій та суду для участі в судових засіданнях.

Вказані обставини прямо вказують на необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, в тому числі з метою забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні.

В судове засідання старший слідчий слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_5 не з`явився, але написав заяву, що подане клопотання підтримав з підстав у ньому наведених, прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого, підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_4 не заперечували стосовно обрання відносно нього саме такого запобіжного заходу, вивчивши наявні матеріали, якими слідчий обґрунтовує заявлене клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходжу до висновку, що заявлене клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000145 від 09.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.

21.04.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджуються наступними доказами: протокол огляду місця події від 09.04.2025;протоколом огляду предмету, а саме грошових коштів та банківської карти, які надав для огляду ОСОБА_6 від 09.04.2025;протоколом огляду предмету, а саме мобільного телефону потерпілого ОСОБА_8 від 09.04.2025;речовими доказами по кримінальному провадженні; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 09.04.2025;протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.04.2025;протоколом огляду предмету, а саме банківської виписки, яку надав потерпілий ОСОБА_8 від 14.04.2025;протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 13.01.2025.

Тобто, сторона обвинувачення наголошує на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, що є підставою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов"язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 176 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан. При розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує також загальні положення ч.3 ст.176 КПК України, виходячи з встановленого КПК України принципу змагальності сторін, про те, що слідчий, прокурор, якщо не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, то слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначено, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Тому, з урахуванням досліджених доказів слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до §1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув"язнення.

Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Becciev v.Moldova (Бекчієв проти Молдови), §59).

Ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v.Poland (Яжинський проти Польші) §43).

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (W v.Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов"язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв"язками та усіма видами зв"язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

У рішенні в справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006р. (заяви №29458/04 та №29465/04) ЄСПЛ вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України, особисте зобов"язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов"язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов"язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_6 на даний час офіційно не працює, не має постійного доходу,тобто матеріально не забезпечений, враховуючи його вік, який є зрілою особою, щоб відкинути в сторону можливість помилкового обрання ним злочинного шляху, має родичів на території України, обґрунтовано підозрюється у вчиненні дій, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, та кримінальному проступку, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень. Крім цього, враховуючи існуючу ситуацію в Україні, оскільки, на даний час 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по даний час, слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

В зв`язку з вищевикладеним, вважаю, що він може вчинити нове правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування, щоб уникнути покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.176,177,179,184,186,187,193, 194, КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу підозрюваномуОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді особистого зобов`язання задоволити.

ОбратиОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Покрівськ Зіньківського району Полтавської області, жителю АДРЕСА_2 , українцю, громадянину України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженому, не працюючому, раніше судимому, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк 60 діб.

Строк дії запобіжного заходу рахувати з 25 квітня 2025 року по 23 червня 2025 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, де він на даний час проживає, а саме АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз"яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі невиконання ним покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням ухвали покласти настаршого слідчого слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в справі.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1