Справа №592/4340/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/832/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Зґвалтування
УХВАЛА

Іменем України

19 червня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/4340/25 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.04.2025 про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

установила:

На початку апеляційного розгляду кримінального провадження ОСОБА_7 заявив відвід колегії суддів Сумського апеляційного суду, захиснику ОСОБА_9 , а також прокурору ОСОБА_8 у зв`язку з тим, що він сам бажає себе захищати і адвокат йому не потрібен, а також через те, що всі судді Сумської області належним чином не досліджують матеріали справи, між судами та прокуратурою процвітає панібратство, упередженість і заангажованість, органи досудового слідства займаються фальсифікацією матеріалів кримінальної справи відносно нього, тому він не має довіри а ні до складу суду, а ні до прокурора, а ні адвоката.

Вислухавши доводи захисника ОСОБА_9 та прокурора ОСОБА_8 про відсутність підстав для заявлених відводів, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши мотиви заявленого відводу, колегія суддів вважає, що заявлений відвід суддям апеляційного суду, прокурору та захиснику задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства і кожному гарантується захист прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону (ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»), що також закріплено і в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК), а згідно п. 81 рішення ЄСПЛ від 06.09.2005 «Салов проти України» (Salov v. Ukraine), заява № 65518/01) «неупередженість» має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу».

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів також викладені у рішеннях ЄСПЛ (зокрема, справа «Мироненко та Мартиненко проти України» (Mironenko and Martynenko v. Ukraine), заява № 4785/02, 10.12.2009, п. 66, 69, 70), згідно яких наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі необхідно визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, такі природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, необхідно з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в безсторонності судді. У справі «Білуха проти України» (рішення від 09.11.2006, заява № 33949/02) ЄСПЛ констатував, що «наявність безсторонності відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49). При вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною». «Безсторонність (неупередженість) суду означає відсутність упередженості та необ`єктивності; потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи; суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного, тобто існує презумпція неупередженості судді» (справа ЄСПЛ «Хаушильд проти Данії»).

Згідно Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, а у п. 2.5 цих принципів визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти можливій упередженості судді (суддів) під час розгляду конкретної справи, запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (суддів), оскільки кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (ст. 6 Конвенції).

Відповідно ч. 5 ст. 80 КПК відвід повинен бути мотивованим.

Проаналізувавши зазначені вище вимоги закону, колегія суддів вважає заявлений ОСОБА_7 відвід необґрунтованим і таким, що задоволенню не підлягає, оскільки наведені ним підстави для відводу суддів апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не свідчать про будь-яку упередженість чи небезсторонність цих суддів, їх побічну чи пряму зацікавленість або ж наперед сформовану правову позицію щодо майбутніх результатів розгляду апеляційної скарги захисника, наявність у цих суддів певних, виключно суб`єктивних внутрішніх переконань щодо наведених ОСОБА_7 обставин, неможливість ухвалення суддями об`єктивного рішення у справі. При цьому будь-яких порушень при автоматизованому розподілі складу суду даного кримінального провадження установлено не було.

Що стосується відводу ОСОБА_7 прокурору ОСОБА_8 , то колегія суддів також вважає, що в ньому необхідно відмовити, оскільки відповідно ч. 1 ст. 77 КПК, прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Як убачається із заявленого ОСОБА_7 відводу прокурору останній не містить обставин, встановлених ст. 77 КПК, які б унеможливили участь прокурора ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні.

Так, відвід у кримінальному процесі це усунення учасників кримінального процесу від участі у справі за заявою сторони (або за власною ініціативою того, хто відводиться самовідвід) за наявності передбачених процесуальним законом обставин, що викликають сумнів у їх неупередженості.

Метою застосування інституту відводів є:

1) належне виконання завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК);

2) забезпечення всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження;

3) винесення законного, обґрунтованого і справедливого рішення в кожному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 2, 9 КПК щодо обов`язку суду неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, колегія суддів вважає, що заявлений ОСОБА_7 відвід прокурору не є належним чином обґрунтованим та вмотивованим, внаслідок чого у його задоволенні необхідно відмовити.

Також безпідставним є й відвід, заявлений ОСОБА_7 захиснику ОСОБА_9 .

Так, згідно ч. 1 ст. 45 КПК, захисником є адвокат, який здійснює захист обвинуваченого.

Згідно вимог кримінального процесуального закону обов`язковою є участь захисника у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів(ч. 1 ст. 52 КПК). При цьому необхідно мати на увазі, що КПК не передбачає можливості проводити судом відсторонення адвоката, призначеного Центром для надання безоплатної вторинної правової допомоги (за виключенням питання відводу захисника в порядку ст. 78 КПК).

Відповідно ч. 1, 2 ст. 78 КПК, захисником, представником не має права бути особа, яка брала участь у цьому ж кримінальному провадженні як слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач.

Особа не має права брати участь у цьому ж кримінальному провадженні як захисник або представник також у випадках: 1) якщо вона у цьому провадженні надає або раніше надавала правову допомогу особі, інтереси якої суперечать інтересам особи, яка звернулася з проханням про надання правової допомоги; 2) зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю (зупинення дії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю або його анулювання) в порядку, передбаченому законом; 3) якщо вона є близьким родичем або членом сім`ї слідчого, прокурора, потерпілого або будь-кого із складу суду.

Обвинуваченому ОСОБА_7 було призначено у справі захисника адвоката ОСОБА_9 , при цьому будь-яких доказів щодо розбіжностей у правовій позиції, неналежного виконання адвокатом своїх обов`язків та підстав для відводу захисника колегії суддів ОСОБА_7 вказано не було.

Враховуючи, що колегія суддів не убачає будь-яких законних підстав для відводу призначеного ОСОБА_7 захисника, участь якого враховуючи тяжкість злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_7 у розгляді даного кримінального провадження є обов`язковою, то у задоволенні відповідного клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. 75, 80, 81, КПК України,

постановила:

Відмовити обвинуваченому ОСОБА_10 в задоволенні його заяви про відвід суддів Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4