Справа № 366/1661/25
Провадження №1-кс/366/392/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2025 с-ще Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені № 0000063, внесеному в ЄРДР 02.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

І. Узагальнені доводи клопотання

Прокурор звернувся в суд з клопотанням, у якому просив накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на:

Мобільний телефон «Айфон 11», який належить ОСОБА_4 та поміщений в спецпакет PSP 2211643;

бланки та копії документів, що поміщені в спецпакет PSP 2204248;

автомобіль марки «Тойота», моделі «Кемри» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 2021 р.в., номер кузова НОМЕР_2 , який належить «НВП «ПРОМЕКОГРУП», який належить ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що Вишгородською окружною прокуратурою проводиться досудове розслідування кримінального провадження за фактом того, що службова особа «КЄВ» здійснює вимагання неправомірної вигоди на території Вишгородського району Київської області.

10.06.2024 прокурор ОСОБА_3 провів обшук марки «Тойота», моделі «Кемри» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , в ході якого вилучив сам автомобіль, а також згаданий мобільний телефон та бланки документів.

Прокурор вважає, що вилучені речі і документи є речовими доказами у кримінальному провадженні, тому на них слід накласти арешт, залишивши їх у розпорядженні органу досудового розслідування.

ІІ. Позиції учасників

Прокурор та власник майна, ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, подавши відповідні заяви.

Прокурор у заяві підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити, а ОСОБА_4 просив розглянути клопотання за його відсутності, не зазначивши заперечень проти клопотання.

У зв`язку з неявкою учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання не здійснювалось.

ІІІ. Оцінка слідчого судді

3.1. релевантні джерела права

Згідно з положеннями ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (абзац 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання подане прокурором з метою збереження речових доказів.

За ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

3.2. встановлені обставини

Прокурорами Вишгородської окружної прокуратури проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000063, відомості про яке внесено в ЄРДР 02.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

30.05.2025 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України звернувся із заявою ОСОБА_5 , у якій просив прийняти міри до працівника філії «Каскад Київських ГЕС» ОСОБА_6 , який спільно з працівниками ТЦК та СП м. Києва вимагає 5500 доларів США неправомірної вигоди від військовозобов`язаних осіб за вирішення питання щодо їх зняття з розшуку за порушення військового обліку, а також 9000 доларів США за вплив на посадових осіб Державних підприємств з метою подальшого бронювання.

10.06.2024 прокурор ОСОБА_3 провів обшук марки «Тойота», моделі «Кемри» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , в ході якого вилучив сам автомобіль, а також згаданий мобільний телефон та бланки документів.

3.4. оцінка слідчого судді

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за ч. 3 ст. 368 КК України, за фактом того, що ОСОБА_6 спільно з працівниками ТЦК та СП м. Києва вимагає 5500 доларів США неправомірної вигоди від військовозобов`язаних осіб за вирішення питання щодо їх зняття з розшуку за порушення військового обліку, а також 9000 доларів США за вплив на посадових осіб Державних підприємств з метою подальшого бронювання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 може бути причетний до вчинення злочину спільно з ОСОБА_6 .

З огляду на це, слідчий суддя вважає за можливе накласти арешт на вилучений мобільний телефон, що належить ОСОБА_4 . Цей телефон хоча сам по собі не є доказом, проте доказом є наявна на ньому інформація, яка може містити відомості, необхідні для кримінального провадження, зокрема відомості про інших осіб, які можуть бути як причетними до вчинення злочину, так і про тих, яким можуть бути відомі обставини його вчинення.

Також слідчий суддя вважає за можливе накласти арешт на бланки вилучених документів, оскільки враховуючи версію сторони обвинувачення, ці бланки могли бути використані як засоби та знаряддя вчинення злочину.

Незастосування до тимчасово вилученого майна арешту становитиме існування ризику його знищення, відчуження, перетворення, приховання тощо, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Тому, на вилучений телефон та документи слід накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, залишивши його у розпорядженні органу досудового розслідування.

Саме такий вид арешту тимчасово вилученого майна на переконання слідчого судді є необхідним для виконання завдань КПК України, зокрема він унеможливить настання ризиків, визначених ч. 1 ст. 170 КПК України, не призведе до обмеження права власності та є співрозмірним завданням кримінального провадження та відповідатиме загальним засадам суспільства.

Щодо арешту автомобіля, то слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання: прокурор довів імовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, проте не довів, яку саме роль як речового доказу має автомобіль. Імовірна причетність особи до вчинення злочину не є підставою накладати арешт на все майно такої особи.

Керуючись вимогами ст.ст.110, 131, 170-173, 167 КПК України

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на:

Мобільний телефон «Айфон 11», який належить ОСОБА_4 та поміщений в спецпакет PSP 2211643;

Бланки та копії документів, що поміщені в спецпакет PSP 2204248;

У задоволенні іншої частини клопотання, відмовити.

Тимчасово вилучений автомобіль марки «Тойота», моделі «Кемри» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 2021 р.в., номер кузова НОМЕР_2 , який належить «НВП «ПРОМЕКОГРУП» повернути ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію цієї ухвали передати для виконання уповноваженому на це органу, вручити прокурору та надати іншим заінтересованим особам.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1