490/1604/25 24.04.2025
н/п 1-кс/490/1834/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1604/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2025 року м Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кропивницький Кіровоградської області, громадянки України, з вищою освітою, адвоката, незаміжньої, зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.369-2, ч.1 ст.332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Захисник підозрюваної ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваній у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 369-2, ч.1 ст.332 КК України, ОСОБА_4 на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На обґрунтування клопотання вказано, що ОСОБА_4 на час винесення ухвали слідчим суддею підозрювалася у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, яке відноситься, відповідно до ст.12 КК України, до категорії тяжких злочинів, проте 09.04.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.369-2, ч.1 ст.332 КК України, які відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії нетяжких злочинів. Мета зміни запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання обґрунтована бажанням підозрюваної використати кошти, передані в заставу для внесення на спеціальні рахунки Національного банку України для цілей оборони України в порядку ч.5 ст.616 КПК України. Крім того, ОСОБА_7 , яким і було внесено заставу за ОСОБА_4 не заперечує проти такого використання застави, про що свідчить його заява.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримали, пославшись на обставини у ньому викладені.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, проте зазначив, що на даний час продовжують існувати ризики, встановлені слідчим суддею під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_4 .

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, підозрюваної та її захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 201 КПК щодо розгляду слідчим суддею клопотання про зміну запобіжного заходу згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя повинен встановити наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 5 ст. 201 КПК України, слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Тобто, з вказаних норм випливає, що зміна запобіжного заходу щодо підозрюваного допускається за наявності на те підстав, а саме наявності нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу.

Як встановлено з матеріалів клопотання, СВ УСБУ в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000073 від 30.05.2024.

СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000209, яке зареєстроване в ЄРДР 25.08.2022 року.

14.03.2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку 208 КПК України та 15.03.2025 року їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

17.03.2025 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва до підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 150 (ста п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200,00 гривень (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті).

Підставою застосування вказаного запобіжного заходу слугувало, окрім наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, також і наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

17.03.2025 року ОСОБА_7 внесено за ОСОБА_4 заставу згідно ухвали слідчого судді від 17.03.2025 р.

09.04.2025 р. ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.369-2, ч.1 ст.332 КК України.

Згідно вказаного повідомлення, відповідно до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 001633 від 21.06.2019, виданого Радою адвокатів Миколаївської області, ОСОБА_4 має право на зайняття адвокатською діяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.

У відповідності до положень ст. 20 вищевказаного Закону під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги.

Згідно із приписами ст. 7 Правил адвокатської етики, затвердженими 17.11.2012 Установчим з`їздом адвокатів України, у своїй професійній діяльності адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний використовувати всі свої знання та професійну майстерність для належного захисту й представництва прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, дотримуючись чинного законодавства України, сприяти утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності. Адвокат не має права в своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або цим Правилам.

Відповідно до п. 3 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені зокрема ст. 33 Конституції України, згідно з якою кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 (зі змінами, внесеними після запровадження воєнного стану), військовозобов`язані особи мають право перетинання державного кордону України лише за наявності документально підтверджених підстав, визначених цими Правилами.

Згідно листа Адміністрації Державної прикордонної служби України № 23-6122/0/6-22-вих від 24.02.2022, з метою забезпечення оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності, проведення своєчасної та повної мобілізації, на період дії правового режиму воєнного стану виїзд за межі України громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років заборонений (за виключеннями).

ОСОБА_4 має сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який неодноразово намагався перетнути Державний кордон України, зокрема: 10.02.2025 в пункті пропуску «Грушів», 13.02.2025 в пункті пропуску «Краківець», 14.02.2025 в пункті пропуску «Устилуг» та 14.02.2025 в пункті пропуску «Ягодин».

Відповідно до рішень уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України, ОСОБА_8 тимчасово обмежений у праві виїзду з України у зв`язку із неповнотою документів, що підтверджують підставу для виїзду за кордон або мету поїздки.

У зв`язку із викладеним, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на підшукання службової особи з числа співробітників Державної прикордонної служби України та надання їй неправомірної вигоди з метою забезпечення своєму сину ОСОБА_8 перетину державного кордону на виїзд із України.

Через спільних знайомих ОСОБА_4 отримала контакти військовослужбовця НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби - заступника начальника штабу-начальника відділу оперативного планування штабу прикордонної комендатури швидкого реагування підполковника ОСОБА_9 , та відомості про те, що він займає відповідальне становище, тривалий час проходить службу в органах ДПСУ, у зв`язку з чим має відповідні повноваження та можливості вплинути на співробітників Державної прикордонної служби прийняти рішення про забезпечення пропуску громадян через Державний кордон України.

Наказом № 769-ос від 18.10.2024 підполковник ОСОБА_9 призначений на посаду заступника начальника штабу-начальника відділу оперативного планування штабу прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Відповідно до покладених обов`язків, ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді заступника начальника штабу начальника відділу має право: за дорученням начальника штабу комендатури швидкого реагування перевіряти організацію та стан оперативно-службової діяльності в структурних підрозділах комендатури, що належать до компетенції відділу; запитувати від структурних підрозділів комендатури документи, довідки, розрахунки, пропозиції та інші матеріали, потрібні для виконання завдань, покладених на відділ; працювати з відомостями про зміст планів застосування сил та засобів комендатури швидкого реагування; за дорученням керівництва прикордонного загону представляти комендатуру в публічно-правових відносинах з іншими державними органами, підприємствами, установами й організаціями в межах компетенції.

Крім цього, відповідно статті 14 Закону України «Про прикордонний контроль», уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України мають право відмовити у перетинанні державного кордону іноземцям, особам без громадянства та громадянам України.

Згідно ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до ч. 2 Примітки до ст. 368 КК України - службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-5, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 6 Закону України «Про державну службу» належать до категорії «Б», судді, прокурори, слідчі і дізнавачі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Таким чином, заступник начальника штабу-начальник відділу оперативного планування штабу прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби підполковник ОСОБА_9 є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Так, ОСОБА_4 підшукала кошти та організувала зустріч із ОСОБА_9 , яка відбулась близько 17 години 50 хвилин 11.03.2025 у кафе «Атмосфера», яке розташоване у приміщенні ТРЦ «Сіті Центр», за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 98, де під час розмови висловила йому пропозицію надати неправомірну вигоду за вплив останнім на прийняття рішення особою із числа співробітників Державної прикордонної служби України, уповноважених на виконання функцій держави, надати незаконний дозвіл на пропуск її сина ОСОБА_8 через державний кордон на виїзд із України, а у подальшому, близько 15 години 20 хвилин 14.03.2025, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи у кафе «Атмосфера», яке розташоване у приміщенні ТРЦ «Сіті Центр», за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 98, надала ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 1500 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 14.03.2025 складало 62 290 гривень, за вплив на прийняття рішення посадовою особою Державної прикордонної служби України надати незаконний дозвіл на пропуск її сина ОСОБА_8 через державний кордон на виїзд із України,

14.03.2025 в 15 годині 22 хвилини після передачі ОСОБА_4 неправомірної вигоди ОСОБА_9 вона затримана у порядку ст. 208 КПК України.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 369-2 КК України, як пропозиція та надання неправомірної вигоди особі, яка обіцяє (погоджується) за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Крім того, відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Далі дію воєнного стану неодноразово продовжено та він діє до теперішнього часу.

Пунктом 3 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» передбачено, що тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені зокрема ст. 33 Конституції України, згідно з якою кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 (зі змінами внесеними після запровадження воєнного стану), військовозобов`язані особи мають право перетинання державного кордону України лише за наявності документально підтверджених підстав, визначених цими Правилами.

Згідно листа Адміністрації Державної прикордонної служби України № 23-6122/0/6-22-вих від 24.02.2022, з метою забезпечення оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності, проведення своєчасної та повної мобілізації, на період дії правового режиму воєнного стану виїзд за межі України громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років заборонений (за виключеннями).

Відповідно до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 001633 від 21.06.2019, виданого Радою адвокатів Миколаївської області, ОСОБА_4 має право на зайняття адвокатською діяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.

У відповідності до положень ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги.

Згідно із приписами ст. 7 Правил адвокатської етики, затвердженими 17.11.2012 Установчим з`їздом адвокатів України, у своїй професійній діяльності адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний використовувати всі свої знання та професійну майстерність для належного захисту й представництва прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, дотримуючись чинного законодавства України, сприяти утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності. Адвокат не має права в своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або цим Правилам.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_4 , всупереч обов`язку неухильного дотримання вказаних актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України і бажаючи їх настання, діючи умисно, стала на злочинний шлях і умисно вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_4 має сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який неодноразово намагався перетнути Державний кордон України, зокрема: 10.02.2025 в пункті пропуску «Грушів», 13.02.2025 в пункті пропуску «Краківець», 14.02.2025 в пункті пропуску «Устилуг» та 14.02.2025 в пункті пропуску «Ягодин».

Відповідно до рішень уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України ОСОБА_8 тимчасово обмежений у праві виїзду з України у зв`язку з неповнотою документів, що підтверджують підставу для виїзду за кордон або підтверджують мету поїздки.

У зв`язку із викладеним у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення свого сина ОСОБА_8 через державний кордон України, у зв`язку з чим вона вирішила підшукати грошові кошти та службову особу з числа співробітників Державної прикордонної служби України, якій надати неправомірну вигоду з метою забезпечення ОСОБА_8 безперешкодного перетину Державного кордону України на виїзд із України в порушення встановленого порядку.

Через спільних знайомих ОСОБА_4 отримала контакти військовослужбовця НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби (заступника начальника штабу-начальника відділу оперативного планування штабу прикордонної комендатури швидкого реагування) підполковника ОСОБА_9 та відомості про те, що він займає відповідальне становище, тривалий час проходить службу в органах ДПСУ, у зв`язку з чим має відповідні повноваження та можливості вплинути на співробітників Державної прикордонної служби прийняти рішення про забезпечення пропуску громадян через Державний кордон України.

Наказом № 769-ос від 18.10.2024 підполковник ОСОБА_9 призначений на посаду заступника начальника штабу-начальника відділу оперативного планування штабу прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Відповідно до покладених обов`язків, ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді заступника начальника штабу начальника відділу має право: за дорученням начальника штабу комендатури швидкого реагування перевіряти організацію та стан оперативно-службової діяльності в структурних підрозділах комендатури, що належать до компетенції відділу; запитувати від структурних підрозділів комендатури документи, довідки, розрахунки, пропозиції та інші матеріали, потрібні для виконання завдань, покладених на відділ; працювати з відомостями про зміст планів застосування сил та засобів комендатури швидкого реагування; за дорученням керівництва прикордонного загону представляти комендатуру в публічно-правових відносинах з іншими державними органами, підприємствами, установами й організаціями в межах компетенції.

Крім цього, відповідно статті 14 Закону України «Про прикордонний контроль», уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України мають право відмовити у перетинанні державного кордону іноземцям, особам без громадянства та громадянам України.

Згідно ч.3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до ч. 2 Примітки до ст. 368 КК України - службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-5, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 6 Закону України «Про державну службу» належать до категорії «Б», судді, прокурори, слідчі і дізнавачі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Таким чином, заступник начальника штабу-начальник відділу оперативного планування штабу прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби підполковник ОСОБА_9 є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Так, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, направленим на організацію незаконного переправлення свого сина ОСОБА_4 через державний кордон України, усвідомлюючи, що він не має законних підстав для перетину державного кордону під час дії воєнного стану відповідно до «Правил перетинання державного кордону громадянами України» затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», знаючи, що ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, 4 рази (10.02.2025 пункт пропуску «Грушів-Будомеж», 10.02.2025 пункт пропуску «Краківець», 13.02.2025 пункт пропуску «Краківець», 14.02.2025 пункт пропуску для залізничного сполучення «Ягодин») намагався перетнути державний кордон України та отримував офіційні відмови, організувала зустріч із ОСОБА_9 , яка відбулась близько 17 години 50 хвилин 11.03.2025 у кафе «Атмосфера», яке розташоване у приміщенні ТРЦ «Сіті Центр», за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 98, де під час розмови висловила йому пропозицію надати неправомірну вигоду за вплив останнім на прийняття рішення особою із числа співробітників Державної прикордонної служби України, уповноважених на виконання функцій держави, надати незаконний дозвіл на пропуск її сина ОСОБА_8 через державний кордон на виїзд із України, а у подальшому, близько 15 години 20 хвилин 14.03.2025, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи у кафе «Атмосфера», яке розташоване у приміщенні ТРЦ «Сіті Центр», за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 98, надала ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 1500 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 14.03.2025 складало 62 290 гривень, за вплив на прийняття рішення посадовою особою Державної прикордонної служби України надати незаконний дозвіл на пропуск її сина ОСОБА_8 через державний кордон на виїзд із України,

14.03.2025 в 15 годині 22 хвилини після передачі ОСОБА_4 неправомірної вигоди ОСОБА_9 вона затримана у порядку ст. 208 КПК України.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 332 КК України, як організація незаконного переправлення особи через державний кордон України.

Так, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час хоча і прождовжують існувати ризики, встановлені слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України), проте, враховуючи, що ОСОБА_4 на даний час підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.369-2 КК України, що згідно ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, санкцією якого передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від двох до п`яти років, або позбавлення волі на строк до двох років, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332 КК України, що згідно ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, слідчий суддя приходить до висновку, що вказані ризики суттєво зменшились, та їм можливо запобігти шляхом застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Цей вид запобіжного заходу відносно підозрюваної є достатнім для забезпечення виконання нею процесуальних обов`язків на даній стадії кримінального провадження з урахуванням бажання підозрюваної з дозволу заставодавця використати кошти, передані в заставу в повному обсязі для внесення на спеціальні рахунки Національного банку України для цілей оборони України.

Вирішуючи заявлене клопотання про зміну запобіжного заходу, слідчий суддя бере до уваги безпрецедентні обставини, пов`язані із введенням воєнного стану в Україні, необхідність збору коштів на підтримку ЗСУ для протидії у війні з рф, з урахуванням позиції заставодавця щодо розпорядження власними грошовими коштами шляхом перерахування суми застави на спеціальні рахунки Національного банку України для цілей оборони України, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити таке прохання.

Відповідно до частини 5 статті 616 КПК України, на яку посилається захисник, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого суд має право ухвалити рішення про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання, якщо відповідне клопотання обґрунтовується бажанням використати кошти, передані в заставу (в повному обсязі або частково), для внесення на спеціальні рахунки Національного банку України для цілей оборони України.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає необхідним перерахувати грошові кошти у розмірі 454 200,00 гривень, внесені заставодавцем ОСОБА_7 17 березня 2025 року, який подав слідчому судді заяву, згідно з якою він не заперечує проти того, що підозрювана ОСОБА_4 використає кошти, передані ним в заставу для внесення на спеціальні рахунки для цілей оборони України в порядку ч.5 ст.616 КПК України, з депозитного рахунку № UA0016294 в ДКС України м. Київ МФО 820172 на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України.

Керуючись ст.ст.176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Міру запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваній у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.369-2, ч.1 ст.332 КК України, ОСОБА_4 - змінити.

Застосувати до підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.369-2, ч.1 ст.332 КК України, ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на неї обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду (залежно від стадії кримінального провадження) за кожною вимогою;

- не відлучатись за межі м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора чи суду (залежно від стадії кримінального провадження);

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи (залежно від стадії кримінального провадження);

- утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, окрім як під час проведення слідчих дій;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Грошові кошти у розмірі 454 200,00 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень, внесені заставодавцем ОСОБА_7 17 березня 2025 року, перерахувати з депозитного рахунку № UA0016294 в ДКС України м. Київ МФО 820172 на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України, а саме Національному банку України (МФО 300001, рахунок № UA0992708, , отримувач: Національний банк України, призначення платежу: допомога ЗСУ).

Строк дії ухвали по 15 травня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1