Справа № 641/3735/25
Провадження 1-кп/641/648/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000135 від 10.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Харкова, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , заміжньої, має двох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше судимої 27.11.2024 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, -

встановив:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_3 , будучи засудженою Комінтернівським районним судом м. Харкова від 27.11.2024 (далі вирок) за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік з покладенням таких обов`язків; періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, та достовірно знаючи, що відповідно до вимог ст. 49-1 КВК України повинна дотримуватися встановлених законодавством умов та порядку відбування покарання, діючи з прямим умислом, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх протиправних діянь та бажаючи їх настання, ухилилась від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, що виразилось у наступному.

Так, на виконання вищевказаного вироку Слобідським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Харківській області (далі уповноважений органу з питань пробації) 25.02.2025 ознайомлена під особистий підпис ОСОБА_3 з порядком та умовами відбування покарання у виді пробаційного нагляду та попереджена про притягнення до кримінальної відповідальності у разі порушення порядку та умов відбування покарання у виді пробаційного нагляду (підписка).

З метою виконання вироку суду 25.02.2025 уповноваженим органом з питань пробації винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно з якою ОСОБА_3 повинна з`являтися до останнього у перший та четвертий вівторок кожного місяця, з якою засуджена того ж дня ознайомилася під особистий підпис.

Надалі, ухиляючись від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, 25.03.2025 ОСОБА_3 не з`явилася без поважних причин на обов`язковий день реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, чим порушила порядок та умови пробаційного нагляду, а також обов`язки, покладені вироком суду.

28.03.2025 уповноваженим органом з питань пробації винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно з якою ОСОБА_3 повинна з`являтися до відділу пробації у перший вівторок кожного місяця, з якою останню того ж дня ознайомлено під особистий підпис.

Продовжуючи ухилятись від пробаційного нагляду, 01.04.2025 та 06.05.2025 ОСОБА_3 знову не з`явилася без поважних причин на обов`язковий день для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, чим порушила порядок та умови відбування покарання, а також обов`язки, покладені на неї вироком суду.

Отже, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 389 КК України - тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

ІІ. Позиція обвинуваченої ОСОБА_3 щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду

Обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню надійшов до суду із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку відповідно до положень ст. 302 КПК України, оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і погоджується з розглядом обвинувального акта за її відсутності, відповідно за правилами, передбаченими ст.ст. 381-382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений, що був представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.

Обвинувачена ОСОБА_3 , що була представлена захисником ОСОБА_6 , надала письмову заяву, в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені у повному обсязі та не оспорює їх.

Також, у вказаній заяві зазначила, що її згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без її участі є добровільною, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, приймаючи до уваги її заяву, в якій зазначено, що вона не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і погоджується на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, суд доходить висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Окрім беззаперечного визнання у повному обсязі ОСОБА_3 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, її винуватість підтверджується відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України обставинами, встановленими органом досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження.

ІІІ. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали досудового розслідування, вважає що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбуття покарання у виді пробаційного нагляду.

ІV. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також мотиви суду при призначенні покарання

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона раніше судима: 27.11.2024 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, офіційно не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколого не перебуває, має двох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Вимогами ч. 2 ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Виходячи із засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу, мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності, обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При вирішенні питання про вид та міру покарання винній ОСОБА_3 суд враховує її щире каяття та визнає цю обставину, відповідно до ст. 66 КК України, такою, що пом`якшує її покарання. Обставин, що обтяжують покарання винної, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Окрім того суд враховує, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря психіатра та нарколого не перебуває, має малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Відповідно до абз. 1 п. 1 абз. 7 п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Санкцією ч. 3 ст. 389 КК України передбачено покарання у виді обмеженням волі на строк до трьох років. Тобто вказаною статтею визначено безальтернативний вид покарання - обмеження волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в абзаці 7 пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності підстав, відповідно до ст. 7 КПК України повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

Враховуючи той факт, що обвинувачена ОСОБА_3 є матір`ю - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03.09.2021, що видане Основ`янсько- Слобідським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 28.12.2024, що видане Третім відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а відтак жінкою, яка має дітей віком до 14 років, а тому з урахуванням ч. 3 ст. 61 КК України, їй не може бути призначено покарання, визначене санкцією ч. 3 ст. 389 КК України, при тому, що санкція статті не містить альтернативних видів покарання.

Оскільки судом не встановлено підстав для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, а передбачений санкцією цієї статті вид покарання не може бути до неї застосований як до жінки, що має дітей віком до 14 років, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 підлягає звільненню від покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 389 КК України, у зв`язку з відсутністю процесуальної можливості призначення покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_3 , підлягає звільненню від покарання, судом не може бути застосована і ст. 71 КК України, яка передбачає призначення покарання за сукупністю вироків.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався та підстав для його обрання немає.

Прокурором подано суду матеріали кримінального провадження № 0000135 від 10.05.2025 щодо ОСОБА_3 , зібрані відповідно до вимог КПК України, які підлягають зберіганню разом зі справою.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, у зв`язку з відсутністю процесуальної можливості призначення їй покарання, передбаченого санкцією цієї статті.

Речові докази: копії матеріалів особової справи стосовно ОСОБА_3 ; копії додаткових з особової справи стосовно ОСОБА_3 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження № 0000135 від 10.05.2025 щодо ОСОБА_3 , зібрані відповідно до вимог КПК України зберігати разом зі справою.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Слобідський районний суд міста Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії судового рішення.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Оскільки вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Роз`яснити обвинуваченій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_7