гСправа № 187/1132/25 Провадження №1-кп/0187/103/25
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2025 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в селищі Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000196 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області; зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ; громадянин України; освіта середня; військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, колишній навідник 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат»; одружений; РНОКПП НОМЕР_2 ; раніше не судимий;

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статтею 263 Кримінального кодексу України,-

Встановив:

Старший солдат ОСОБА_4 (далі обвинувачений) будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, та проходячи її в посаді навідник 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що на всій території України, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан, який Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.04.2025 № 235/2025, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.04.2025 № 4356-ІХ, продовжено до 05 години 30 хвилин 07.08.2025, на початку грудня 2023 року (більш точні дату, час та місце встановити не виявилось можливим), знаходячись за місцем реєстрації та фактичного проживання - на території домоволодіння АДРЕСА_1 , отримав як подарунок від раніше знайомої йому особи (особу якого встановити не надалося можливим) конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та запал типу УЗРГМ-2, який відноситься до категорії вибухових пристроїв промислового виготовлення, що у поєднанні між собою утворюють ручну, осколкову, оборонну гранату Ф-1, придатну для здійснення вибуху, яка відноситься до категорії боєприпасів, який прийняв вчинив тим самим незаконне придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, в момент чого у обвинуваченого раптово виник прямий злочинний умисел спрямований на незаконне зберігання придбаних ним вибухових речовин та вибухових пристроїв, реалізуючи який останній, в порушення вимог «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, цілком розуміючи, що він не має передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, переніс придбані ним предмети до обраного ним місця на території свого домоволодіння, де залишив зберігатися до 04.06.2025, коли співробітниками поліції відділення поліції № 3 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, під час відпрацювання повідомлення про можливе незаконне зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових припасів за місцем проживання обвинуваченого у останнього виявлено та вилучено: конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин; запал типу УЗРГМ-2, який відноситься до категорії вибухових пристроїв промислового виготовлення, що у поєднанні між собою утворюють ручну, осколкову, оборонну гранату Ф-1, придатну для здійснення вибуху, яка відноситься до категорії боєприпасів, які обвинувачений, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

За вчинення дій, що виразилося у носінні, зберіганні, придбанні вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, передбачена кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 263 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в повному обсязі, фактичні обставини справи не оспорював. У поясненнях суду він зазначив, що мав намір взяти гранату з собою до військової частини, оскільки просто так її на вулиці не викинути. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо не карати.

На підставі ст. 349 ч.3 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ст. 349 ч. 3 КПК України суд допитав обвинуваченого, дослідив обвинувальний акт, та дійшов до переконання, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України знайшла своє підтвердження повністю, та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів, які не досліджувались в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України та яким надано належну оцінку.

Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачений вчинив умисні дії, пов`язані з незаконним носінням, зберіганням, придбанням вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості, характер, спосіб та наслідки вчиненого злочину, його ставлення до вчиненого та поведінку після вчинення, особу винного, зокрема за місцем мешкання характеризується посередньо, скарги на нього не надходили, має середню освіту та неофіційно працює; одружений, має на утриманні малолітню дитину; згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.06.2025 проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 з 24.02.2022, але фактично перебуває вдома; за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває; раніше не судимий; при цьому вчинив тяжкий злочин; проте свою вину визнав, розкаявся у вчиненому.

Обставиною, що пом`якшує покарання є визнання вини та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання в межах пред`явленого обвинувачення судом не встановлені.

У судових дебатах, прокурор просив суд при призначенні покарання врахувати обставини справи і зібрані стороною обвинувачення дані, які характеризують обвинуваченого, та пропонував призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

обвинувачений проти запропонованого покарання не заперечував.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи, міркування сторони обвинувачення, яка просила призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, його мети, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе і без реального відбування покарання та його звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Суд приходить до висновку, що вказане покарання з огляду на обставини справи, є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого.

Керуючись статтями 100, 337, 349, 368-370, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статтею 263 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки. Тривалість іспитового строку для ОСОБА_4 встановити 1 (один) рік.

Згідно статті 76 частини 1 пунктів 1, 2, частини 3 пунктів 2 та 4 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою: «Зміна прокримінального мислення».

Речові докази:

1)дискові накопичувачі на яких містяться відеозаписи фіксації зберігання вибухових пристроїв, слідчий експеримент залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

2)Корпус гранати Ф-1 та запал до неї вважати знищеними.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи від 24.06.2025 №СЕ-19/104-25/23132-ВТХ у розмірі 2 674,20 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири грн 20 коп.) грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1