ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/7891/24 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1127/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 04 березня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про відстрочку виконання вироку Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 вересня 2024 року, яким її засуджено за ч.2 ст.309, ст.71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці,-

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

До Дзержинського районного суду м.Харкова надійшло клопотання засудженої ОСОБА_7 про відстрочку виконання вироку Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 вересня 2024 року, яким її засуджено за ч.2 ст.309, ст.71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці.

Клопотання мотивоване тим, що засуджена має на утриманні матір похилого віку, яка тяжко хворіє та потребує її опіки та допомоги, що є на думку засудженої підставою, у відповідності до ст.536 КПК України, для відстрочки виконання вироку.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 04 березня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про відстрочку виконання вироку Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 вересня 2024 року.

Відмовляючи у задоволенні вказаної заяви суд першої інстанції виходив із того, що засудженою не надано будь-яких доказів на підтвердження підстав, зазначених у ч.1 ст.536 КПК України, для відстрочки виконання вироку.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_7 , за її змістом, просить скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 04 березня 2025 року, ухвалити нову ухвалу, якою відстрочити їй виконання вироку Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 вересня 2026 року до закінчення періоду дії військового стану.

В обґрунтування посилається на те, що на її утриманні перебуває матір похилого віку, яка має тяжке захворювання цукровий діабет, потребує її опіки та допомоги.

Водночас зазначає, що вона ще до винесення вироку суду пройшла добровільне лікування від наркотичної залежності за власної ініціативи у липні 2024 року, вже соціалізувалась у суспільстві, сплатила всі судові витрати за вироком суду, проходить стажування з наступним працевлаштуванням.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги засудженої та вважав ухвалу суду законною.

Засуджена в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженої на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора щодо законності ухвали, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги засудженої, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Мотиви суду

Згідно з вимогамист.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів оскаржувана ухвала відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства з огляду на такі обставини.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок.

Згідно з положеннями п.1 ч.1ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другоюст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про відстрочку виконання вироку.

Відстрочка виконання вироку не допускається щодо осіб, засуджених за тяжкі (крім випадків, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті) та особливо тяжкі злочини незалежно від строку покарання.

Згідно із ч.1ст.536 КПК України виконання вироку про засудження особи до виправних робіт, арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, позбавлення волі може бути відстрочено у разі:

1) тяжкої хвороби засудженого, яка перешкоджає відбуванню покарання,до його видужання;

2) вагітності засудженої або за наявності у неї малолітньої дитини на час вагітності або до досягнення дитиною трьох років, якщо особу засуджено за кримінальний проступок або злочин, що не є особливо тяжким;

3) якщо негайне відбування покарання може потягти за собою винятково тяжкі наслідки для засудженого або його сім`ї через особливі обставини (пожежа, стихійне лихо, тяжка хвороба або смерть єдиного працездатного члена сім`ї тощо) на строк, встановлений судом, але не більше одного року з дня набрання вироком законної сили.

Згідно з абз.3 п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 1990 року №11 зі змінами, внесеними згідно Постанов Пленуму Верховного Суду України від 03 грудня 1997 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» обставини, які є підставами для надання відстрочки виконання вироку, повинні бути підтверджені відповідними доказами.

При цьому відстрочка виконання вироку суду є правом суду, а не його обов`язком, рішення про відстрочку виконання вироку суд приймає на підставі відповідного клопотання, яке має бути обґрунтованим.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 засуджено вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 вересня 2024 року Сорокіну за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст.71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком, частково приєднана невідбута частини покарання, призначеного за вироком Київського районного суду м.Харкова від 25 січня 2024 року та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяців.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23 січня 2025 року вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 залишено без змін.

Вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 вересня 2024 року набрав законної сили 23 січня 2025 року.

Так, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при розгляді клопотання засудженої ОСОБА_7 про відстрочку виконання вироку Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 вересня 2024 року щодо неї, повно, всебічно та об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження, та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочку виконання вироку.

Надаючи оцінку посиланням засудженої відносно того, що вона має на утриманні матір похилого віку із тяжким станом здоров`я, апеляційний суд не приймає такі доводи до уваги, оскільки засудженою не надано належних, допустимих та достатніх доказів в підтвердження того, що її матір - ОСОБА_8 потребує постійного стороннього догляду. Поряд з цим, наявність хвороб у матері засудженої не є безумовною підставою для відстрочки виконання вироку суду.

Посилання засудженої на те, що при постановленні вироку судом першої інстанції не було взято до уваги, що вона ще до винесення вироку суду пройшла добровільне лікування від наркотичної залежності за власної ініціативи у липні 2024 року, вже соціалізувалась у суспільстві, сплатила всі судові витрати за вироком суду, проходить стажування з наступним працевлаштуванням, не є слушними з огляду на те, що це не входить до повноважень суду апеляційної інстанції на стадії розгляду питання в порядку виконання вироку відповідно до вимог, передбачених ст.537, 539 КПК України.

Отже, засудженою не надано до суду доказів, які б підтверджували наявність підстав, передбачених ст. 536 КПК України, які б перешкоджали ОСОБА_7 відбувати покарання.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що розгляд провадження судом першої інстанції проведено повно, об`єктивно, відповідно до вимог кримінального процесуального закону та з додержанням прав засудженої.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та вмотивованою, і колегія суддів не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 04 березня 2025 рокущодо засудженої ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4