Справа № 629/3049/25
Провадження № 1-кс/629/959/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000125 від 11.04.2025 за ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселе Близнюківського району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання, раніше не судимого,-

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_6 звернулась до суду з зазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначено наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 10.04.2025 протягом другої половини дня вживав спиртні напої. У подальшому, близько 22 години цього ж дня, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, останній разом із неповнолітнім ОСОБА_7 прибув на залізничний вокзал станції Лозова, який є громадським місцем та знаходиться по вулиці Привокзальній, 4 у місті Лозова Харківської області

ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 зайшли у один із вагонів електричного потягу № 6414 сполученням «Лозова- Харків», де продовжили вживати спиртні напої.

Помітивши у вагоні раніше незнайомого чоловіка, яким виявився громадянин ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на порушення громадського порядку, діючи з хуліганських спонукань, проявляючи явну неповагу до суспільства, нехтуючи загальноприйнятими правилами і нормами поведінки, бажаючи самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи існуючі у суспільстві елементарні правила поведінки, моральності, добропристойності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи з особливою зухвалістю, у громадському місці - електропотязі, умисно наніс ОСОБА_9 не менше 5 ударів взутою ногою по голові, удар кулаком в голову та удар в голову рукояткою пневматичного пістолета марки «Power Win 304», який він приніс із собою, як предмет заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень.

Внаслідок злочинних хуліганських дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_9 заподіяно закриту черепно-мозкову травму у вигляді наступних ушкоджень: крововилив під тверду мозкову оболонку в тім`яно-потиличній ділянці, справа та зліва, яка має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Виконавши усі дії, направлені на вчинення хуліганства із заподіянням потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 зник з місця вчинення злочину в невідомому напрямку.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_5 10.04.2025 приблизно о 22 години, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, разом із неповнолітнім ОСОБА_7 перебував в одному із вагонів електричного потягу № 6414 сполученням «Лозова- Харків» на території залізничного вокзалу станції Лозова, який є громадським місцем та знаходиться по вулиці Привокзальній, 4 у місті Лозова Харківської області.

У цей час він у вагоні зазначеного електропотягу побачив раніше незнайомого йому чоловіка, яким виявився громадянин ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,. і у нього виник умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , використовуючи свою фізичну перевагу, а також той факт, що перед ним знаходиться чоловік, який відпочивав (спав), та не зможе чинити йому опір, достовірно розуміючи, що голова є життєвоважливим органом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, почав наносити цілеспрямовані удари в область голови: не менше 5 ударів взутою ногою, удар кулаком в голову, а також рукояткою пневматичного пістолета марки «Power Win 304» в життєвоважливий орган голову.

Завдаючи вказані удари в область голови потерпілого, ОСОБА_5 передбачав суспільно небезпечні наслідки свого діяння, а саме спричинення тяжких тілесних ушкоджень, діяв саме таким чином, тобто бажав настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій.

Внаслідок нанесених тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 заподіяно закриту черепно-мозкову травму у вигляді наступних ушкоджень: крововилив під тверду мозкову оболонку в тім`яно-потиличній ділянці, справа та зліва, від яких ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 помер у приміщенні КНП ХОР «ОКЛ», що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Незалежності, 13.

Між зазначеною черепно-мозковою травмою та настанням смерті наявний причинний зв`язок.

За даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000125 від 11.04.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України.

26.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України.

Прокурор у судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання, враховуючи встановленим існування ризиків, передбачених п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний не заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник, не зважаючи на позицію підозрюваного, вважала за можливе застосувати до нього цілодобовий домашній арешт.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників справи, дослідивши докази, надані в обґрунтування клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності, належності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для обрання щодо нього запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, згідно якої тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

Окрім цього, для запобігання вищевказаним ризикам необхідно враховувати суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, враховуючи те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі відповідно строком до 7 та 10 років, не має стійких соціальних зав`язків офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходів до існування не має, а тому, перебуваючи на свободі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись від слідства і суду; підозрюваному відомі анкетні дані та місце мешкання потерпілої та свідків, оскільки підозрюваний має право ознайомлюватись з матеріалами кримінального провадження та може робити копію відповідних документів, крім того йому вручені матеріали, які долучаються до клопотання, а тому, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів, перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на потерпілу та свідків; також останній може вчинити інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом не з`явлення за викликом до слідчого, прокурора та суду, та необґрунтовано затягувати строк досудового розслідування.

Враховуючи викладене, а також, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого та обирає запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою. При цьому враховується, що підозрюваний не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає доцільним не визначати розмір застави, оскільки підозрюваним вчинено злочин, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст. 177,182,183,194,369-372,395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на шістдесят днів включно, а саме до 24.07.2025, без визначення розміру застави.

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному та його захиснику.

Копію даної ухвали негайно направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для виконання, слідчому та прокурору для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_11