Справа № 555/731/25
Номер провадження 1-кп/555/206/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2025 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2 ,
з участю прокурора обвинуваченого захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні має троє неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку на утриманні немає, не депутата. відповідно до ст. 89 КК України судимого

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , в ході здійснення діяльності із випалювання деревного вугілля (вуглевипалювання) не забезпечив дотримання вимог законодавства, що регулює порядок охорони земель та поводження з відходами.Так, ОСОБА_4 , здійснюючи свою діяльність на земельній ділянці з кадастровим номером :04:004:0038, в урочищі "Підбрище", поблизу с. Михалин, Березнівської ТГ Рівненського району Рівненської області, розташованій на землях комунальної власності Березнівської міської ради, цільове призначення: (01.17) землі запасу (категорія: землі сільськогосподарського призначення), в порушення вимог Закону України «Про охорону земель» та Земельного кодексу України, з червня місяця 2024 по 24 січня 2025 року, використовував розміщені на вказаній земельній ділянці два стаціонарні джерела забруднення (піролізні печі), які в сукупності утворюють виробничий комплекс з випалювання деревного вугілля.Статтею 46 Закону України «Про охорону земель» визначено, що громадяни, діяльність яких пов`язана з накопиченням відходів, зобов`язані забезпечувати своєчасне вивезення таких відходів на спеціальні об`єкти, що використовуються для їх збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення. Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини. Розміщення, збирання, зберігання, оброблення, утилізація та видалення, знешкодження і захоронення відходів здійснюються відповідно до вимог Закону України «Про управління відходами».Функціонування вищевказаного комплексу супроводжується виділенням джерелом забруднення шкідливих речовин, рідких відходів у вигляді різної за своїм хімічним складом смолистої маси, сформованої внаслідок термічної обробки переважно твердих порід деревини. Недотримання ОСОБА_4 спеціальних правил поводження із відходами виробництва та неконтрольоване потрапляння їх впродовж тривалого періоду часу на поверхню ґрунту безпосередньо під зазначеним комплексом призвели до забруднення частини вищевказаної земельної ділянки площею 150 кв.м. шляхом значного збільшення концентрації вмісту певних шкідливих речовин у складі ґрунту. Зокрема, безпосередньо на місці видимого забруднення обсяг виявленої шкідливої речовини у вигляді сульфатів сягає 781,5 мг/кг, в той час як гранично допустима концентрація може складати 160 мг/кг, амонію сягає 56,7 мг/кг, що в 4 рази перевищує вміст зазначеної речовини у фонових пробах ґрунту (13,7 мг/кг), фосфору сягає 253,6 мг/кг, що в 4 рази перевищує вміст зазначеної речовини у фонових пробах ґрунту (60,15 мг/кг).Зазначені умисні дії ОСОБА_4 призвели до забруднення не передбачених для використання у вказаній діяльності земель сільськогосподарського призначення шкідливими для довкілля речовинами, відходами та іншими матеріалами, що, з огляду на обсяг перевищення нормативів речовин, створило небезпеку для довкілля.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України - забруднення земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 239 КК України визнав повністю та дала детальні показання про час, місце , спосіб та інші обставини вчинення забруднення земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля при зазначених у вироку обставинах, в скоєному щиро розкаюється, просив суворо не карати .

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини, йорго вина повністю доведена зібраними доказами.

Згідно протоколу огляду місця події від 24 січня 2025 року огляду піддано частину земельної ділянки в урочищі " Підбрище" поблизу с.Михалин Березнівської ТГ де розташований комплекс з випалювання деревного вугілля , який на момент огляду функціонував. Вказаний комплекс складається з двох піролізних печей для випалювання вугілля які працюють , крім того на вищевказаній території наявна деревина породи граб , дуб , береза , сосна, осика ./а.с. 11-21/

Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає вину ОСОБА_4 у забрудненні земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля доведеною повністю і його дії органами досудового слідства правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 239 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети покарання, якою є не лише кара, а й виправлення особи і запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, що заснована на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Обставинами , які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку;

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно ст.67 КК України: не встановлені.

Призначаючи покарання, суд враховує характер і тяжкість скоєного кримінального правопорушення , яке є нетяжким злочином, помякшуючі та обтяжуючі обставини, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку в лікаря- нарколога та лікаря- психіатра не перебуває, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, а тому за таких обставин суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 17000 гривень, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Згідно ухвали слідчого судді Березнівського районного суду Рівненської області від 29.01.2025 року накладено арешт на 2 піролізні печі та деревину кубомасою 23,9 метри.

Відповідно до положень ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі наведеного, суд вважає, що вказаний захід забезпечення кримінального провадження слід скасувати .

У даному кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 Кримінального Кодексу України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень .

Речові докази -дві піролізні печі для випалювання деревного вугілля , деревину порід " сосна звичайна, " "береза", "дуб", "осика", "граб" загальною кубомасою 23,9 метри кубічних , які залишено на відповідальне зберігання за адрес ою : земельна ділянка з кадастровим номером :04:004:0105, яка знаходиться в урочищі " Підбрище" поблизу с.Михалин Березнівської територіальної громади Рівненськорго району Рівненської області - залишити там же.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Березнівського районного суду Рівненської області від 29 січня 2025 року на 2/дві/ піролізні печі для випалювання деревного вугілля , дрова деревини порід " сосна звичайна, " "береза", "дуб", "осика", "граб" загальною кубомасою 23,9 метри,скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд Рівненської області.

Суддя ОСОБА_1