Справа № 368/1158/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 ,
Провадження № 11-кп/824/4030/2025 Суддя-доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 09 вересня 2024 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 07 листопада 2024 року включно з визначеннямзастави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000919 від 04.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 308 ч.1, 308 ч. 2, 308 ч. 2, 308 ч. 2, 308 ч. 2, 308 ч. 2, 308 ч. 2, 308 ч. 2, 308 ч. 2, 308 ч. 2, 308 ч. 2, 308 ч. 2, 308 ч. 2, 308 ч. 2, 308 ч. 2, 308 ч. 2, 308 ч. 2, 308 ч. 2, 308 ч. 2, 308 ч. 2, 308 ч. 2, 308 ч. 2, 308 ч. 2, 308 ч. 2, 307 ч. 2, 307 ч. 2 КК України.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 09 вересня 2024 року, продовжено строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 до 07 листопада 2024 року включно, з визначенням застави у виді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень 00 копійок.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник обвинуваченої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити ухвалу та визначити обвинуваченій заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Зазначає, що визначений розмір застави відносно ОСОБА_7 є непомірним, а при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, судом не було взято до уваги, що у клопотанні не наведені ризики та докази на їх підтвердження, не повністю з`ясовано дані про особу обвинуваченої, її соціальні зв`язки, відношення до вчиненого, а також не обґрунтовано неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).

Як вважає колегія суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Всупереч доводів захисника щодо відсутності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, під час розгляду суд встановив, що ОСОБА_7 обвинувачується в умисних тяжких злочинах, а саме 24 епізоди за ст. 308 КК України та 2 епізоди за ст. 307 КК України, що вказує на обгрунтованість ризику переховування обвинуваченої від суду з метою уникнення відповідальності за скоєне, може незаконно впливати на свідків, які не допитані в судовому засіданні; може вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане з обігом наркотичних засобів, так як є наркозалежною особою та систематично вживає наркотичний засіб, неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, у тому числі пов`язаних із незаконним обігом наркотиків.

Також судом враховано, що ОСОБА_7 є працездатною особою, раніше судима, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали утриманню її в слідчому ізоляторі, не хворіє. Будь-яких даних, які б перешкоджали її утриманню в слідчому ізоляторі, немає.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом об`єктивно були досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження найсуворішого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

На переконання колегії суддів, судом ретельно перевірено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченої, обгрунтованість висунутого щодо ОСОБА_7 обвинувачення, встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, враховано дані про обвинувачену в сукупності, в тому числі і ті, про які зазначає в апеляційній скарзі захисник.

Також, судом перевірено можливість застосування до обвинуваченої альтернативного запобіжного заходу, та, з урахуванням вимог ст. 182,ст. 183 КПК України, визначено ОСОБА_7 розмір застави, який буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Підстав для зменшення визначеного розміру застави, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, за наслідками її розгляду, вважає необхідним вказану скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 177-178, 199, 331,376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 09 вересня 2024 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 07 листопада 2024 року включно, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 грн. 00 коп. - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: