Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

14 серпня 2025 року м. Рівне

Справа № 569/16182/25

Провадження № 11-сс/4815/246/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 06 серпня 2025 року про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001659 від 03 серпня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 06 серпня 2025 року задоволено клопотання слідчої СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 та обрано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів до 02 жовтня 2025 року.

Не погодившись з рішенням суду, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, безпідставною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що слідчим суддею не враховано характеризуючі дані про особу підозрюваного та його становище, зокрема те, що підозрюваний самостійно утримував неповнолітню дитину, є внутрішньо переміщеною особою, має хвороби туберкульоз та псоріаз, працював будівельником, під час затримання спротиву не чинив, не тікав від поліцейських, зброї в нього не було, злочин вчинив внаслідок скрутного матеріального становища. Наголошує, що прокурором не доведено наявність жодних обставин про те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, буде перешкоджати встановленню істини по справі чи незаконно впливатиме на потерпілого та свідків, тому висновок слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, є необґрунтованим.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді від 06 серпня 2025 року та відмовити в задоволенні клопотання слідчого. У разі обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 просить застосувати до нього менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язку носити електронний засіб контролю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного та його захисника на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, яка просила залишити рішення слідчого судді без зміни, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 інкримінується те, що 3 серпня 2025 року приблизно о 17 год. 20 хв. він за попередньою змовою із ОСОБА_9 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що за адресою м. Рівне, вул. Соборна, 61, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_10 від 24.02.2022 року № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2102-ХІ та який в подальшому продовжено, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, застосували відносно потерпілого ОСОБА_11 насильство, що не є небезпечним для життя і здоров`я, що виразилося у нанесенні останньому одного удару в область голови та обличчя, після чого відкрито заволоділи його мобільним телефон марки «Самсунг ОРРО А38» вартістю 7000 гривень, сумкою кольору «Хаккі», в якій знаходились грошові кошти в сумі 1000 гривень, чим завдали потерпілому майнову шкоду в розмірі 8000 гривень.

04.08.2025 року ОСОБА_6 було затримано та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Вимогами ст.177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченимпокладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що рішення про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлене слідчим суддею з дотриманням вимог зазначених статей.

Так, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про існування обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується доказами, зібраними органом досудового розслідування, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом проведення впізнання з потерпілим, протоколом огляду місця події від 03.08.2025 року та іншими матеріалами провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про доведеність існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки у разі доведення винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років. І хоч тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Крім того, згідно матеріалів провадження, ОСОБА_6 одразу після вчинення інкримінованого злочину зник з місця події та лише через деякий час був виявлений працівниками ВКП Рівненського РУП та доставлений до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, що лише підвищує ймовірність настання вказаного ризику.

Також, на думку апеляційного суду, на даному етапі досудового розслідування доведеним є ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, дані про офіційне працевлаштування та наявність постійних доходів відсутні, що дає підстави вважати, що вчинення злочинів є основним джерелом доходу для нього.

Крім того, в разі обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, вінможе впливати на потерпілого та свідків з метою зміни ними показань у справі або відмови від їх надання шляхом умовлянь, чинення тиску або будь-яким іншим способом.

У зв`язку з вищевикладеним, зважаючи на характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній та спосіб його вчинення, колегія суддів прийшла до висновку, що обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Доводи захисника про наявність у ОСОБА_6 на утриманні неповнолітньої дитини, те, що він є ВПО та має хвороби туберкульоз та псоріаз беруться до уваги колегією суддів, однак жодним чином не спростовують і не зменшують існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду прокурор вказала, що донька підозрюваного на даний час знаходиться в медичному закладі до приїзду її матері, в якої, згідно інформації органу досудового розслідування, придбаний квиток на потяг на 23 серпня 2025 року зі сполученням Дніпро-Рівне.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Таким чином, під час розгляду клопотання слідчої з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу, які були оцінені в сукупності та стали підставою для прийняття законного судового рішення, тому апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції,а відтак і для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 06 серпня 2025 року про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001659 від 03 серпня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3