Справа № 214/6276/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000010 від 10.02.2025 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Болнісі, Грузія, громадянина України, має базову загальну середню освіту, не працюючого, не одруженого, утриманців не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Так, 02 лютого 2025 року приблизно о 20:40 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зателефонував через домофонний зв`язок до квартири АДРЕСА_3 вказаного будинку, в якій мешкає раніше знайомий йому потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_4 , використовуючи нецензурні вирази, в грубій формі вимагав, щоб потерпілий ОСОБА_6 вийшов з під`їзду для розмови з ним. Після того, як потерпілий ОСОБА_6 не відповів, ОСОБА_4 почав гучно стукати у двері під`їзду. Після чого, скориставшись тим, що двері вказаного під`їзду було відчинено мешканцями будинку, ОСОБА_4 увійшов до під`їзду. В цей час потерпілий ОСОБА_6 вийшов з власної квартири та спустився на перший поверх вказаного під`їзду, де зустрів ОСОБА_4 . Після чого, останній схопив потерпілого ОСОБА_6 за одяг, відштовхнув його у бік дверей під`їзду та почав у грубій формі вербально висловлювати потерпілому ОСОБА_6 претензії побутового характеру, внаслідок чого між вказаними особами стався словесний конфлікт. В ході словесного конфлікту, перебуваючи у другому під`їзді вказаного будинку, ОСОБА_4 , діючи умисно, з мотивів давньої особистої неприязні до потерпілого, наніс потерпілому ОСОБА_6 один удар рукою в область шиї, а також один удар правою ногою в область тулубу та кисті лівої верхньої кінцівки потерпілого ОСОБА_6 , внаслідок чого потерпілий відчув гострий фізичний біль в області 5 пальця лівої руки. Після чого, приблизно о 20:53 год. того ж дня потерпілий ОСОБА_6 вийшов з під`їзду на подвір`я вказаного будинку та, за допомогою власного мобільного телефону намагався викликати на місце події працівників поліції. В цей час ОСОБА_4 також вийшов з вказаного під`їзду та підняв з землі предмет, візуально схожий на фрагмент каміння, після чого, утримуючи вказаний предмет у руці, у швидкому темпі почав переслідувати потерпілого ОСОБА_6 у бік проїжджої частини проспекту 200-річчя Кривого Рогу м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, висловлюючи при цьому погрози в бік потерпілого. Потерпілий ОСОБА_6 , намагаючись позбутись переслідування з боку ОСОБА_4 , вибіг на проїжджу частину проспекту 200-річчя Кривого Рогу м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, та перетинаючи її, зачепився за бар`єрне дорожнє огородження, що розташоване на острівці безпеки, після чого впав на асфальтове покриття проїжджої частини. Приблизно о 20:54 год. того ж дня ОСОБА_4 , наздогнавши потерпілого ОСОБА_6 , який лежав на проїжджій частині проспекту, умисно наніс потерпілому ОСОБА_6 не менше одного удару ногою в область тулубу, після чого умисно з силою опустив предмет, який утримував у руці, в область грудної клітини потерпілого, спричинивши останньому фізичний біль.

Внаслідок перелічених умисних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому основи нігтьової фаланги 5 пальця лівої кисті зі зміщенням, яке за своїм характером відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я понад 3 тижні (більш як 21 день).

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України за ознаками: умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України визнав в повному обсязі та пояснив, що дійсно 02 лютого 2025 року у нього з потерпілим виник конфлікт. Дійсно наносив потерпілому удари , як вказано в обвинувальному акті. Дуже шкодує через вчинене,щоро розкаюється.

Письмові докази по справі зібрано відповідно до вимог кримінального процесуального закону, є допустимими та належними, такими, що безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, інкримінованого йому стороною обвинувачення та відповідають показанням обвинуваченого по справі.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин що обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, обставиною що пом`якшує покарання є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставиною яка обтяжує покарання, обвинуваченому є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т. 2, а.с. 237).

Відповідно до ст.12 КК України обвинувачений вчинив нетяжкийзлочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особистість обвинуваченого, який не працює, раніше не судимий ( Т.2., а.с. 232-233), на обліку в КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував та не перебуває, ( Т.2, а.с. 113).

Згідно з досудовою доповіддю Державної установи «Центр пробації» Філія державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Саксаганський районний відділ, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 визначено середній ризик вчинення останнім повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. У відповідності до висновку органу пробації про можливість виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушення, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без ізоляції від суспільства.

На думку органу пробації, зважаючи на виявлені фактори ризику вчинення повторного правопорушення (криміногенні потреби) у рази прийняття рішення з випробуванням, вважає за доцільне крім обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на особу додаткові обов`язки передбачені ч. 3 ст. 76 КК України, зокрема: виконувати заходи передбачені апробаційною програмою, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (Т.1 а.с. 69-73).

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про винну особу, у зв`язку з чим вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді обмеження волі, однак із застосуванням ст. 75, 76 КК України без ізоляції від суспільства.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. ч.3 ст.349, ст.ст.369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 покарання за ч.1 ст.122 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1