Справа № 358/1081/23 Провадження № 1-кп/358/111/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0002351 від 15.05.2023 відносно,-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася в м.Фастів Київської області, громадянки України, із вищою освітою, не заміжня, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

05.05.2023 близько 16:00 потерпілий ОСОБА_6 спільно з дружиною ОСОБА_7 приїхали до місця проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно із ОСОБА_9 та ОСОБА_4 вживали спиртні напої.

Після чого у ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт із потерпілим ОСОБА_6 , в ході якого ОСОБА_9 висловлював нецензурну лайку та вимагав залишити територію домоволодіння.

З метою припинення конфлікту та агресивних дій ОСОБА_9 , потерпілий ОСОБА_6 , спільно з дружиною ОСОБА_7 намагалися залишити територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . З цією метою ОСОБА_6 підійшов та сів на сидіння належного йому мопеду «Honda» моделі «Tact» білого кольору, без державного номерного знаку, почав запускати двигун, щоб залишити вказане місце.

В цей час у ОСОБА_9 , виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , з метою реалізації свого умислу, ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_6 зі спини, схопив за верхній одяг та повалив на землю, сів на останнього зверху та умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді завдання фізичного болю, наніс не менше 5-ти ударів кулаками обох рук по голові та тілу ОСОБА_6 , чим спричинив фізичний біль останньому.

В подальшому, захищаючись, потерпілий ОСОБА_6 перекинув ОСОБА_9 та знаходився в положенні напівприсяду над останнім і тримав його за руки, намагаючись припинити протиправні дії ОСОБА_9 .

В цей час у ОСОБА_4 , яка знаходилась поряд з ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , та весь час спостерігала за їх діями, при чому в їх конфлікт не втручалась, виник умисел на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_4 бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання фізичного болю та спричинення тілесних ушкоджень, наблизилась до ОСОБА_6 з лівого боку та усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, умисно завдала останньому не менше 3-х ударів носком правої ноги по тулубу з ліва, чим спричинила ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді закритої травми живота з ушкодження внутрішнього органу (селезінки), що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні небезпечному для життя в момент заподіяння, та такому, що спричинило втрату органу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У даному кримінальному провадженні 27.08.2025 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0002351 від 15.05.2023, з одного боку, та обвинуваченою в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Богуславського районного суду Київської області укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 121 КК України.

Прокурором при вирішенні питання про укладення цієї угоди про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 470 КПК України враховано наступні обставини.

Обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та зобов`язується баззастережно визнати вину у судовому провадженні, щиро розкаялася у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 66 КК України відноситься до обставин, які пом`якшують покарання; обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Обвинувачена ОСОБА_4 на обліках в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше несудима.

Укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою має суспільний інтерес, який полягає, зокрема у швидкому розгляді провадження судом.

Сторони угоди про визнання винуватості підтверджують, що її укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, сторони угоди про визнання винуватості погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, пропозицію про узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, особу винної та можливість виправлення без реального відбуття покарання, сторони погодились на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України - за рішенням суду.

Також в угоді про визнання винуватості визначено відповідно до ст. 473 КПК України наслідки укладання та затвердження угоди для сторін: для прокурора і обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України; для обвинуваченого - його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої 474 КПК України. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Обвинувачена ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані положення КК України та КПК України, просив вказану угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Додатково повідомив, що потерпілий ОСОБА_6 надав свою письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 , яка долучена судом до матеріалів кримінального провадження.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні просила вказану угоду з прокурором затвердити, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання. Підтвердив, що угода була підписана у його присутності, підписання угоди ОСОБА_4 є добровільним та остання повністю розуміє умови угоди та наслідки її не виконання. Крім того, в разі затвердження угоди та застосування положень ст.75,76 КК України, просив не покладати на ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, оскільки вона працює вахтовим методом та перебуває в цей час за межами району.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до п. 2 ч 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні, зокрема, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2, п. 1 та аб. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , виходячи з положень ст.12 КК України, є тяжким злочином. Потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_6 надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою.

Під час судового засідання судом з`ясовано, що ОСОБА_4 розуміє зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, вид та розмір покарання, що будуть застосовані до неї, звільнення від відбування покарання з випробуванням у разі затвердження угоди судом.

При цьому, суд у судовому засіданні переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , діям обвинуваченої надана правильна правова кваліфікація за ч.1 ст.121 КК України.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КК України та КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вищевказаної угоди між обвинуваченою ОСОБА_4 та прокурором.

Щодо доводів сторони захисту про покладення на ОСОБА_4 лише обов`язку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не покладати обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, оскільки вона працює вахтовим методом, суд зазначає наступне. Так, матеріали справи не містять відомостей та відповідних довідок про працевлаштування ОСОБА_4 та режим її роботи, тому доводи сторони захисту про неможливість виконання нею вказаного обов`язку не підтверджені належними доказами.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

Підстав для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.373, 374, 394, 468 - 470, 472-475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002351 від 15.05.2023, укладену 26.08.2025 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , та обвинуваченою в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України, зобов`язати засуджену періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Нагляд за засудженою покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем її проживання.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлений.

Речові докази: майка без рукавів чорного кольору, штани спортивні темно-сірого кольору, штани спортивні чорного кольору, футболка темно-сірого кольору з написами «ATLETIC», капці резинові чорного та червоного кольору, які були вилучені в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 та які знаходяться в камері зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області згідно квитанції від 12.07.2023 № 887 - повернути власнику майна ОСОБА_4 .

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:

- обвинуваченою, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення їй наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Копію вироку суду негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченій, прокурору, захиснику.

Головуючий суддя ОСОБА_1