ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 розглянув у спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000308 від 02.08.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, з середньо-технічною освітою, офіційно працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

19.06.2025 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський на прилеглій території буд.127-б, де біля під`їзду зустрів раніше знайому йому ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В той же день та час, на ґрунті конфлікту та раптово виниклих неприязних стосунків у ОСОБА_2 виник протиправний намір, направлений на умисне спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Так, ОСОБА_2 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи раптово виниклий протиправний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, стоячи до ОСОБА_3 на відстані витягнутої руки з правого боку, своєю лівою ногою завдав два удари по правій нозі в ділянку правого стегна останній, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_3 спричинено тілесне ушкодження у вигляді гематоми правого стегна у верхній третині.

Вказані тілесні ушкодження, відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Дії ОСОБА_2 які виразились в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвалою суду від 28.08.2025 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні призначений до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

В направленому обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого, яку він підписав в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні та без його участі. У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Відповідно до заяви потерпілої ОСОБА_3 , не заперечує щодо розгляду обвинувального акта судом у спрощеному провадженні без її участі згідно ч. 2 ст. 302 КПК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорює пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Як встановлено судом, зазначені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 02.08.2025 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_3 від 07.08.2025 року, протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_3 з фото-таблицею, яка пояснила, що 19.06.2025 року вона знаходилась в АДРЕСА_2 , повертаючись додому з магазину зустріла раніше знайомого ОСОБА_5 , який є її сусідом, в ході спілкування ОСОБА_6 підійшов до неї та почав нецензурно виражатись, у зв`язку з чим в них виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 почав наближатись до неї та почав наносити удари хаотично по тулубу та рукам, далі завдав один удар лівою ногою по її правій нозі, після чого ОСОБА_6 від неї відійшов до під`їзду, а вона зателефонувала своєму чоловіку, це почув ОСОБА_6 та побіг у невідомому напрямку; висновком експерта № 2376е від 07.08.2025 року, відповідно до якого, даними наданої медичної документації у неї виявлено тілесне ушкодження у вигляді:

- гематоми правого стегна у верхній третині. Виявлене у неї тілесне ушкодження у вигляді гематоми правого стегна, не відображає на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким було нанесено, можливо лише вказати, що воно спричинено від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) у вищевказану анатомічну ділянку, яким могла бути і нога або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями. Враховуючи характер та локалізацію виявленого у неї тілесного ушкодження, дані медичної документації, можливо вказати, що воно отримано незадовго до звернення за медичною допомогою в КНІ «Міська клінічна лікарня

N?б» ДМР», тобто і в термін на який вказує обстежена та вказано дізнавачем у постанові.

За своїм характером виявлене у неї тілесне ушкодження відноситься до

ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що має незначні скороминущі наслідки.

На підставі пункту 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року N?6. Виявлене у неї тілесне ушкодження у вигляді гематоми правого стегна, не відображає на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким було нанесено, можливо лише вказати, що воно спричинено від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) у вищевказану анатомічну ділянку, яким могла бути і нога або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями. Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у неї тілесних ушкоджень, можливо вказати, що воно могло бути спричинено і від 1-ї механічної дії. У неї тілесне ушкодження у вигляді гематоми правого стегна, не відображає на собі характерологічні особливості та розміри

травмуючого предмету, яким було нанесено, можливо лише вказати, що воно

спричинено від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли у вищевказану анатомічну ділянку, яким могла бути і нога або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями. Встановлення обставин отримання тілесних ушкоджень (власноруч або іншою особою) не входить до компетенції судово-медичного експерта, а є прерогативою судово-слідчих органів, можливо лише вказати, що виявлене у неї тілесне ушкодження знаходиться в анатомічній ділянці доступній для нанесення власною рукою. За своїм характером виявлене у неї тілесне ушкодження не є небезпечним для життя, так як останнє не спричинило загрозливих для життя явищ в момент заподіяння. На підставі: п. 2.1.3. „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995року N?6. Враховуючи характер та локалізацію виявленого у неї тілесного ушкодження, а також відсутність будь-яких інших тілесних ушкоджень, вважаю не характерним спричинення його при падінні з висоти власного зросту. Враховуючи характер та локалізацію виявленого у неї тілесного ушкодження, дані медичної документації, можливо вказати, що воно отримано незадовго до звернення за медичною допомогою в КНП «Міська клінічна лікарня N?6» ДМР», тобто і в термін на який вказує обстежена та вказано дізнавачем у постанові. Оцінка свідчень потерпілих, обвинувачених, свідків та інших осіб, щодо умов та обставин отримання тілесних ушкоджень, не входить до компетенції судово-медичного експерта, а є прерогативою судово-слідчих органів. Локалізація та характер виявленого у неї тілесного ушкодження, механізм його спричинення встановлений при проведенні судомо-медичної експертизи, не суперечить механізму, локалізації та характеру на які вказує ОСОБА_3 в ході проведення слідчого експерименту за її участі; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 11.08.2025 року, відповідно до якого, свідок зазначив, що 19.06.2025 року він перебував у себе вдома за адресою: АДРЕСА_3 , та десь о другій половині дня, приблизно о 16 год. 10 хв. він вийшов на балкон і почув жіночі крики на що звернув увагу і побачив, як особа чоловічої статі стоячи напроти особи жіночої статі лівою ногою спричинив один удар по правій нозі жінки. Вищезазначених осіб він не знає; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.082.2025 року за участю свідка ОСОБА_7 , який впізнав особу на фото під № 1, як чоловіка, який 19.06.2025 року наніс жінці удар ногою. Згідно додатку до протоколу на фото № 1 зображений ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_2 від 25.08.2025 року, , відповідно до якого, останній підтвердив обставини, які відбулись між ним та його сусідкою ОСОБА_3 , та пояснив, що 19.06.2025 року в ході конфлікту з ОСОБА_3 він наніс їй два удари ногою по правій нозі останньої.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Також, суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений неодружений, офіційно не працює, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується добре, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшують покарання є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючі вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу.

Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_2 .

Витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази суду не надавались.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази суду не надавались.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_8