Справа № 740/3065/25
Провадження № 1-кп/740/396/25
В И Р О К

іменем України

18 липня 2025 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у спрощеному провадженні обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 травня 2025 року за №0000059, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ніжина Чернігівської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше судимого вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2024 року за ст.126-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 02 роки, вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 травня 2025 року за ст.390-1, ст.ст.71,72 КК України до покарання у виді 02 років обмеження волі, зареєстроване та фактичне місце проживання в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 04 жовтня 2024 року засуджений вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за ст.126-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 02 роки та відповідно до ч.2, п.4 ч.3 ст.59-1 КК України на останнього було покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

22 листопада 2024 року до Ніжинського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області надійшов на виконання вказаний вирок відносно ОСОБА_3 , останнього було постановлено на облік в органі пробації та 05 грудня 2024 року йому під підпис роз`яснено порядок та умови відбуття покарання у виді пробаційного нагляду, доведено наслідки ухилення та порушення відбуття покарання, а також складено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої ОСОБА_3 повинен з`являтися на реєстрацію до Ніжинського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області перший та третій понеділок кожного місяця.

Разом з тим, ОСОБА_3 , з метою ухилення від відбуття покарання, діючи умисно, без поважних причин не з`явився на реєстрацію у визначені дні до Ніжинського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації», а саме 17 лютого 2025 року, 21 квітня 2025 року та 05 травня 2025 року, що відповідно до ч.3 ст.49-3 КВК України, з урахуванням ч.4 ст.49-1 КВК України, є ухиленням від відбуття покарання у виді пробаційного нагляду.

Встановлені судом вказані обставини учасниками судового провадження не оспорюються, у зв`язку з чим суд відповідно до ч.2 ст.381, ч.2 ст.382 КПК України розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі обставин, встановлених органом досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження, при цьому до обвинувального акта із клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_4 додані: письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї винуватості.

За таких обставин наявні підстави для визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд при виборі покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінального проступку і повязане із забезпеченням виконання покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, що має підвищений рівень суспільної небезпечності через невідворотність покарання за вироком суду; дані про особу обвинуваченого, який має 32-річний вік і раніше неодноразово судимий, має постійне місце проживання, за яким скарги відсутні, не працює, є працездатною особою, не одружений, не перебуває на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога. Об`єктивних даних, які характеризують щирість каяття обвинуваченого, який неодноразово судимий упродовж короткого проміжку часу, подані суду матеріали не містять, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність щирого каяття у вчиненні кримінального правопорушення. Щире каяття-це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Обтяжуючі обставини відсутні.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за ч.3 ст.389 КК України у виді обмеження волі в межах санкції статті, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, і є тим примусом держави, який повинен вплинути на свідомість обвинуваченого позитивним шляхом, з метою навести його на роздуми про недопустимість вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому, що також включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимності мети та невідворотності покарання.

Докази на підтвердження обставин щодо неможливості застосування до ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі згідно з ст.61 КК України суду не подані.

Обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальне правопорушення за ч.3 ст.389 КК України вчинене шляхом ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду 17 лютого 2025 року, 21 квітня 2025 року, 05 травня 2025 року, тобто до постановлення вироку Ніжинського міськрайонного суду від 07 травня 2025 року (набрав законної сили 09 червня 2025 року), яким частково приєдано невідбуту частину покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду від 04 жовтня 2024 року, що є підставою для призначення покарання відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за даним вироком від 07 травня 2025 року.

Докази щодо витрат та речових доказів по кримінальному провадженню суду не подані.

При розгляді справи суд виходить виключно із тих матеріалів досудового розслідування, які додані до обвинувального акта, при цьому судовий розгляд проведений лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в його межах.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Керуючись ст.ст.302, 374, 381, 382, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.3 ст.389 КК України і призначити йому покарання у виді 02 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання та невідбутогопокарання за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 травня 2025 року, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 03 (трьох) років обмеження волі.

Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня його прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

Копії вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_6 .