ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2025 Справа №607/13543/25 Провадження №1-кп/607/1658/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, у м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000992 від 19.05.2025 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Зозулі, Золочівського району Львівської області, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, має на утримані одну малолітню дитину, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Встановлено, що 18.05.2025, близько 19:00 водій ОСОБА_3 керувала технічно - справним автомобілем Nissan Leaf р.н. НОМЕР_1 та здійснила зупинку даного автомобіля в межах проїзної частини дороги вул. Гребінки, неподалік будинку № 28.

В цей момент, біля передньої правої частини автомобіля Nissan Leaf р.н. НОМЕР_1 знаходилась пішохід ОСОБА_6 .

Перед початком руху водій ОСОБА_3 , маючи об`єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_6 , всупереч вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі - ПДР України), не переконалась, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, а розпочала рух вперед і допустила наїзд передньою правою частиною автомобіля автомобілем Nissan Leaf р.н. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_6 .

Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у виді: відкритої травми лівої нижньої кінцівки у виді переломів діафізів (тіл) обох гомілкових кісток та зовнішніх ушкоджень -"рваної" та "осадненої" рани гомілки та забиття м`яких тканин у виді набряку, закритої травми правої нижньої кінцівки у виді переломів діафізів (тіл) обох гомілкових кісток та зовнішніх ушкоджень - "осадненої" рани гомілки та забиття м`яких тканин у виді набряку, за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння належать до тяжких (п.п. 2.1., 2.1.1 (а), 2.1.2 2.1.3 (м) «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» МОЗ України, Київ, 1995).

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 10.1 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням тяжких тілесних ушкоджень пішоходу ОСОБА_6 .

2. Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_4 підтримав обвинувачення в повному обсязі за ч.2 ст.286 КК України, вважаючи всіма поданими доказами винуватість ОСОБА_3 у вчиненні даного кримінального правопорушення доведеною.

Також просив призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки із застосуванням ст. 75 КПК України та визначити мінімально можливий іспитовий термін, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

3. Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнала та щиро розкаялась у вчиненому.

Повідомила, що обставини, викладені у обвинувальному акті відповідають дійсності. Вона відшкодувала потерпілій усю шкоду.

Просила не позбавляти її водійських прав, на даний час самостійно доглядає за дитиною, оскільки чоловік здійснює захист України в лавах ЗСУ.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 просив визначити обвинуваченій мінімальне покарання та застосувати ст. 75 КК України, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

4. Позиція потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначила, що шкода їй відшкодована та у неї відсутні претензії до обвинуваченої, вони примирились.

У зв`язку із викладеним, просить обвинувачену суворо не карати, призначити мінімально можливе покарання.

5. Вирішення питання щодо проведення судового розгляду кримінального провадження у відповідності до приписів ч.3 ст.349 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодилась зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилась від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

6. Статті (частини статті) КК України, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження.

7. Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, конкретні обставини справи, а тому вважає за доцільне призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, обставини, які пом`якшують покарання, до яких суд відносить визнання вини та щире каяття, відшкодування завданої шкоди, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку.

Також з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченої ОСОБА_3 у період його дії, на неї слід покласти передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду, будуть необхідні і достатні для його виправлення.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 08.02.2018, справа № 361/2704/16-к, санкція ч. 2 ст. 286 КК, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, надає можливість суду як призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так і не застосовувати таке покарання до особи, оскільки це покарання у санкції носить альтернативний характер і не є обов`язковим для застосування судом.

З урахуванням даних про обставини порушення обвинуваченим правил безпеки дорожнього руху, особу обвинуваченої, а саме - щире каяття, активне виключно критичне ставлення до наслідків своїх дій, примирення із потерпілою, готовність нести призначене покарання, наявність на утриманні малолітньої дитини, тобто обставини, що пом`якшують покарання та суттєво знижують ступінь суспільної небезпеки винної, суд дійшов до переконання про можливість виправлення обвинуваченої без призначення їй додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Саме таке покарання буде необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченої на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.05.2025, у справі №607/10349/25, слід скасувати.

Долю речових доказів, необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши їй 1 (один) рік іспитового строку.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 в період дії іспитового строку наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Документально підтверджені процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 5348,40 (п`ять тисяч триста сорок вісім гривень сорок копійок) - стягнути з ОСОБА_3 в користь держави.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.05.2025, у справі №607/10349/25 скасувати.

Речові докази у справі, після набрання вироком законної сили, а саме:

Транспортний засіб «Nissan Leaf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2015 року випуску, сірого кольору повернути ОСОБА_3 або за її дорученням іншій особі.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1