Справа №705/3754/25
1-кс/705/1178/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 року м. Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ;

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані клопотання слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000790 від 02.06.2025 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Умань, Черкаської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, на утримані має малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідча СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , яке погоджене прокуроромУманської окружної прокуратури ОСОБА_9 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000790 від 02.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, 02.05.2025 близько 20 години 48 хвилин в м. Умань Черкаської області, ОСОБА_4 , в період дії воєнного стану введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому продовжено Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України № 2738-IX від 16.11.2022, Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023, Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України № 3057-IX від 02.05.2023, Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023, затвердженим Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023, який в подальшому продовжено Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023, затвердженим Законом України № 3429-ІХ від 08.11.2023, який в подальшому продовжено Указом Президента України № 49/2024 від 05.02.2024, затвердженим Законом України № 3564-IX від 06.02.2024, Указом Президента України № 271/2024 від 06.05.2024, затвердженим Законом України № 3684-IX від 08.05.2024, Указом Президента України від 23.07.2024 № 469/2024, який затверджено Законом України від 23.07.2024 № 3891-IX, Указом Президента України № 740/2024 від 28.10.2024, затвердженим Законом України № 4024-ІХ від 29.10.2024, Указом Президента України № 26/2025 від 14.01.2025, затвердженим Законом України № 4220-IX від 15.01.2025, Указом Президента України № 235/2025 від 15.04.2025, затвердженим Законом України № 4356-IX від 16.04.2025, з метою викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, зайшов в приміщення магазину «Продукти-828» ТОВ «АТБ-маркет», що розташований по вулиці Тищика, 6-а, де в торговій залі, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно та цілеспрямовано, не зважаючи на присутність інших сторонніх осіб, взяв з полиці пляшку коньяку «Aznauri» 0,7 л, 5 зірочок, 40%, закупівельна вартість якої, згідно довідки наданої ТОВ «АТБ-маркет» становить 318 грн. 50 коп., що належить ТОВ «АТБ-маркет», замаскував викрадену пляшку собі під куртку та швидким кроком став рухатися в напрямку виходу з магазину, при цьому діяв відкрито, в присутності відвідувачів і персоналу магазину залишив приміщення магазину, при цьому на вимогу зупинитися та розрахуватися за викрадений товар зі сторони охоронця магазину, який його наздоганяв, не реагував, та розуміючи, що його протиправні дії викриті, побіг у невідомому напрямку, тобто таким чином здійснив відкрите викрадення чужого майна, чим заподіяв ТОВ «АТБ-маркет» матеріальну шкоду на вказану вище суму, а викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд.

02.06.2025, під час надання пояснення працівникам ВКП Уланського РУП ГУНП в Черкаській області, ОСОБА_4 підтвердив встановлені в ході досудового розслідування обставини вчиненого ним 02.05.2025 злочину, а саме відкритого заволодіння майном, що належить ТОВ «АТБ-маркет», та йому було роз`яснено необхідність прибути до слідчого на 03.06.2025 для отримання повідомлення про підозру та проведення інших слідчих дій.

Проте, 03.06.2025 ОСОБА_4 не з`явився до слідчого, про причини своєї неявки не повідомив. При спробі слідчого зв`язатись з останнім по телефону, на дзвінки не відповідав, а в подальшому взагалі вимкнув телефон.

Тому, старшим слідчим СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 неодноразово надано доручення з метою встановлення місця проживання ОСОБА_4 , та забезпечення явки останнього до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області для проведення слідчих дій. Згідно матеріалів виконаного доручення, ОСОБА_4 на постійній основі проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстрована на батька останнього ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте не відчиняє двері працівникам поліції та намагається не покидати місце проживання у денний час.

В ході виконання доручень, працівниками ВКП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області неодноразово здійснено виїзд за місцем проживання ОСОБА_4 , та встановлено, що останній відмовляється відчиняти двері свого житла так як не бажає спілкуватись з працівниками поліції.

В ході виконання доручення, працівниками ВКП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області було допитано в якості свідка сусіда ОСОБА_4 , громадянина ОСОБА_12 , який підтвердив той факт, що ОСОБА_4 на постійній основі перебуває у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , проте ні з ким не спілкується та нікому не відчиняє двері, в тому числі і працівникам правоохоронних органів.

Відповідно до рапорта старшого слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_6 від 26.06.2025, в ході здійснення телефонного дзвінка за номером телефону зазначеним ОСОБА_4 у поясненні, а саме НОМЕР_1 , було встановлено, що телефон вимкнено (зі слів оператора: «абонент не може прийняти ваш дзвінок»). Жодного месенджера за вказаним номером телефону не зареєстровано. Електронна пошта ОСОБА_4 органу досудового розслідування невідома.

Також, було допитано в якості свідків, осіб з кола ближнього спілкування ОСОБА_4 .

Так, свідок ОСОБА_13 , показав, що ОСОБА_4 , постійно проживає за адресою АДРЕСА_1 , веде аморальний спосіб життя та виходить на вулицю в нічний час для придбання чи викрадення алкогольних напоїв, також йому відомо, що ОСОБА_4 , 02.05.2025 у вечірній час вчинив відкрите викрадення майна з магазину АТБ, тобто конкретно з магазину «Продукти-828». Також, в ході розмови, ОСОБА_14 розповів свідкові, що через проблеми з законом, він старається не виходити з квартири, окрім як у нічний час, так як боїться, що його зловлять.

Свідок ОСОБА_15 , надав ідентичні показання.

В ході допиту в якості свідка ОСОБА_16 , остання показала, що являється головою ОСББ «Старт-1», яке обслуговує житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , де у квартирі під АДРЕСА_3 проживає ОСОБА_4 . Вона заявила що ОСОБА_4 , який являється жителем вказаного будинку, останнім часом дуже рідко виходить з дому, а саме з квартири АДРЕСА_3 вказаного вище будинку, оскільки станом на даний час, він переховується від працівників правоохоронних органів, а також працівників ТЦК. Свідкові достеменно відомо, що ОСОБА_4 постійно знаходиться в даній адресі, так як вона та інші працівники ОСББ часто бачать як він виглядає з вікна, а інколи, в нічний час доби, пересвідчившись що поряд немає працівників правоохоронних органів, він навіть виходить з дому.

Також, ОСОБА_16 підтвердила той факт, що працівники поліції вже близько місяця на постійній основі приходять до квартири ОСОБА_4 , з метою запрошення його до слідчого, проте останній їм не відчиняє.

Крім того, встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №1, рідним братом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Враховуючи те, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 переховується у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить його покійному батькові ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується показаннями свідків, уникає будь-яких контактів з працівниками поліції, на підставі вимог ст. ст. 135, 278, 297-5 КПК України, було прийнято рішення про необхідність вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене в умовах воєнного стану, його рідному братові ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

26.06.2025, проведено зустріч з ОСОБА_17 , в ході якої було здійснено спробу вручити підозру на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , його рідному братові ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ході зачитування тексту підозри (оскільки отримувати підозру на ім`я брата останній відмовився), ОСОБА_17 сів до автомобіля та поїхав у невідомому напрямку.

Враховуючи те, що підозра не була вручена належним чином, було встановлено особу голови ОСББ «Старт-1», яке обслуговує буд. 12 по вул. Гетьманській у м. Умань. Голова ОСББ «Старт-1» підтвердила факт постійного проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та погодилась отримати текст повідомлення про підозру на ім`я ОСОБА_4 , з подальшим врученням йому вказаного повідомлення.

26.06.2025 о 17:22 год. в присутності понятих, відповідно до ч. 2

ст. 135 КПК України, повідомлення про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0000790 від 02.06.2025 на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вручено голові ОСББ «Старт-1» ОСОБА_16 , як представнику житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання ОСОБА_4 .

В ході додаткового допиту в якості свідка ОСОБА_16 , остання підтвердила, що дійсно являється головою ОСББ «Старт-1», яке обслуговує житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 . Вона також показала, що 26.06.2025 їй як голові ОСББ «Старт-1» слідчим вручено повідомлення про підозру на ім`я ОСОБА_4 , яке з її слів вона того ж дня засунула в двері квартири АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_4 , так як на її прохання, останній не відчинив їй дверей. Наступного дня, двірник повідомив їй, що виявив зазначене повідомлення про підозру біля виходу з під`їзду № 6, у якому і проживає ОСОБА_4 .

Окрім цього, 26.06.2025 повідомлення про підозру на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , також було направлено його братові ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_4 кур`єрською доставкою ТОВ «Нова Пошта» за місцем його проживання (номер відправлення 0678).

Враховуючи те, що ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_4 відмовився від отримання кур`єрського відправлення № 0678, про що кур`єр ТОВ «Нова пошта» повідомив відправнику (слідчому) по номеру мобільного телефону НОМЕР_2 , кур`єром було оформлено повернення відправлення. У зв`язку з цим, підозру на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було направлено адресною доставкою АТ «Укрпошта» з описом вкладення та повідомленням про вручення, безпосередньо підозрюваному ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . (відправлення № 000).

Зокрема, на адресу ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було направлено листом АТ «Укрпошта» з описом вкладення та повідомленнями про вручення, три повістки про виклик до слідчого на 07.07.2025, 09.07.2025 та на 11.07.2025 (відправлення № 019, № 993, № 027 з орієнтовною датою доставки абоненту 02.07.2025).

Відповідно до рапорту старшого слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_6 , станом на 10.07.2025 ОСОБА_4 на виклики слідчого не відреагував, до слідчого не з`явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких спроб зв`язатись зі слідчими групи слідчих не здійснив та на постійній основі уникає будь-якого спілкування з працівниками правоохоронних органів.

Отже, вищевказане свідчило про те, що ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незважаючи на те, що йому достовірно відомо про необхідність явки до слідчого, про що йому повідомляли працівники ВКП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області через зачинені двері його квартири, яку він відмовлявся відчиняти, та ОСОБА_4 систематично ухиляється від явки без поважних причин. Крім того, ОСОБА_4 не виходить на зв`язок із слідчим, вимкнув власний телефон. Вказане може свідчити про намір уникнути вручення обвинувального акта та подальшої участі в судовому розгляді.

ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану.

В якості підстав застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слідчий зазначає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

У клопотанні слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування, з можливістю внесення застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив суд застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк досудового розслідування, з можливістю внесення застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину, враховуючи його особу та характер правопорушення, наявні ризики того, що підозрюваний можепереховуватись від слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, з метою уникнення від покарання за вчинення тяжкого злочину, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчиняти нові злочини, у зв`язку з чим його належна процесуальна поведінка може бути забезпечена лише запобіжним заходом у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, підтримав думку свого захисника.

Слідчий суддя, вислухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, вивчивши матеріали клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

У силу ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є:

1) особисте зобов`язання;

2) особиста порука;

3) застава;

4) домашній арешт;

5) тримання під вартою.

Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ст. 178 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч. 1 ст. 197 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Уманського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні за № 0000790 від 02.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

26.06.2025 о 17:22 год. в присутності понятих, відповідно до ч. 2

ст. 135 КПК України, повідомлення про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0000790 від 02.06.2025 на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено голові ОСББ «Старт-1» ОСОБА_16 , як представнику житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання ОСОБА_4 .

Окрім цього, 26.06.2025 повідомлення про підозру на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , також було направлено його братові ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_4 кур`єрською доставкою ТОВ «Нова Пошта» за місцем його проживання (номер відправлення 0678).

Враховуючи те, що ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_4 відмовився від отримання кур`єрського відправлення № 0678, про що кур`єр ТОВ «Нова пошта» повідомив відправнику (слідчому) по номеру мобільного телефону НОМЕР_2 , кур`єром було оформлено повернення відправлення. У зв`язку з цим, підозру на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було направлено адресною доставкою АТ «Укрпошта» з описом вкладення та повідомленням про вручення, безпосередньо підозрюваному ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . (відправлення № 000).

ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 необхідно врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

1.Щодо обґрунтованості підозри

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Суд ураховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, проте зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суд в цьому контексті враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Зокрема, за змістом п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі Нечипорук і Йонкало проти України термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі Мюррей проти Об`єднаного Королівства від 28.10.1994, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30.08.1990).

Обґрунтованість підозри повинна бути визначена, враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено, і відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, обґрунтовується зібраними доказами та іншими матеріалами кримінального провадження.

Як свідчать матеріали провадження, повідомлення про підозру за своїм змістом відповідає вимогам ст. 278 КПК України та на даному етапі сумнівів щодо його законності або порушення порядку вручення не викликає.

2.Щодо наявності ризиків

Слідчий суддя зауважує, що згідно з вимогами чинного законодавства сама по собі наявність обґрунтованої підозри не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки їх застосування потребує наявність існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії, що передбачені цією статтею.

В обґрунтування клопотання прокурор послався на існування ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інший злочин у тому числі проти власності.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

(І) Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та / або суду.

Надаючи оцінку тому, чи існує ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування, суду, слідчий суддя виходить з сукупності встановлених відомостей, що може доводити або спростовувати вірогідність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на порушення відповідних обов`язків.

ОСОБА_4 усвідомлює, що він вчинив умисний тяжкий злочинн, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, а також що останній усвідомлює, що в разі доведення його вини в судовому порядку, йому буде призначено покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, що може спонукати його до переховування, а саме: зміни місця проживання, пов`язаного з виїздом до іншої країни; виїзду до непідконтрольних на даний час територій України. Крім того, вже на стадії досудового розслідування є підтверджені факти ухилення ОСОБА_4 від явки до слідчого, переховування вівд органу досудового розслідування, нехтування своїми процесуальними обов`язками.

(ІІ) Ризик незаконного впливу на свідків, потерпілого, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на учасників у цьому кримінальному провадженні слідчий суддя враховує, що відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, для суду, який буде розглядати дане кримінальне провадження по суті, доказом будуть лише ті показання, які він здобуде виключно під час розгляду справи, а тому є досить великий ризик щодо впливу на вказаних осіб з метою зміни їх показів, з метою уникнення кримінальної відповідальності або зменшення її.

(ІІІ) Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказаний ризик підтверджується характером кримінального правопорушення, у скоєнні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 . На думку слідчого судді, зважаючи на те, підозрюваний не працює, не має постійного джерела прибутку, схильний до вчинення злочинів майнової спрямованості, підозрюваний може продовжити вчинення такого кримінального правопорушення й надалі у разі не перебування під вартою.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків перешкоджання кримінальному провадженню, передбачених статтею 177 КПК України.

Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків.

Суд відхиляє клопотання сторони захисту про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки в судовому засіданні не було доведено, що:

- у підозрюваного є достатньо стримуючих факторів, щоб забезпечить його належну процесуальну поведінку та виключити ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду;

- застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу виключить ризик впливу на інших учасників кримінального провадження та ризик перешкоджання його ефективному розслідуванню.

Заперечення сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, суд визнає необґрунтованими, оскільки стороною обвинувачення на даному етапі досудового розслідування зібрано та додано до клопотання достатньо доказів, які у сукупності дають суду підстави вважати, що підозрюваний може бути причетний до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини злочинів, суспільну небезпечність та характер вчинених злочинів, за якими підозрюється ОСОБА_4 , вважає, що досягнення мети, визначеної у ст. 177 КПК України, наразі можливе виключно шляхом взяття підозрюваного ОСОБА_4 під варту.

Такий висновок не суперечить як національному законодавству, так і практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою є наявність із боку цієї особи таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину, за умови доведеності таких ризиків (рішення у справах Смірнов проти Росії від 24 липня 2003 року; Вемгофф проти Німеччини від 27 червня 1968 року; Штегмюллер проти Австрії від 10 листопада 1969 року; Мацнеттер проти Австрії від 10 листопада 1969 року; Летельєр проти Франції від 26 червня 1991 року та ін.), також тривалість існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину як неодмінна умова законності її продовжуваного тримання під вартою (рішення ЄСПЛ «Геращенко проти України» від 7 листопада 2013 року) та суворість покарання, яке може бути призначено, як слушний елемент в оцінці ризику можливості переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Серйозність висунутих обвинувачень свідчить про те, що державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує (рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України» від 20 травня 2010 року).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З викладених вище обставин можна вважати, що достатнім для забезпечення виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків буде запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення застави.

Враховуючи, що повідомлено про підозру було 26.06.2025 та згідно приписів п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, то слідчий суддя вважає, що строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного слід застосувати в межах строку досудового розслідування до 26.08.2025, тобто на строк 48 днів, взявши ОСОБА_4 під варту в залі суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що встановлюється станом на 01 січня поточного року.

Станом на 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривень.

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , тяжкість та обставини вчинення кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється, його майновий стан, а також наявні ризики, визначення підозрюваному розміру застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб відповідатиме меті застосування запобіжного заходу, не буде завідомо непомірним для підозрюваного, і може достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Також, у разі звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

За таких обставин, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим заходом та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 132, 177, 178, 182, 183, 193-197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, - запобіжний захід у виді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» на строк досудового розслідування, строком на 48 днів, терміном з 10 липня 2025 року і до 26 серпня 2025 року включно, взявши його під варту в залі суду.

Строк тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з моменту взяття під варту з 10 липня 2025 року і до 26 серпня 2025 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, після внесення якої підозрюваний звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому вона перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок з наступними реквізитами: отримувач ТЕРИТОРІАЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ СУДОВОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ УКРАЇНИ У ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ, код отримувача (ЄДРПОУ) 26261092, МФО 820172, р/р UA0003652 в ДКСУ у м. Київ.

У разі звільнення підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти, у зв?язку з внесенням ним застави, покласти на підозрюваного такі обов?язки:

-??прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

-??не відлучатись з м. Умань без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-??повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-??утриматись від спілкування з свідками та представником потерпілого у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному, захиснику, слідчому, прокурору негайно після її оголошення,та направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 14.07.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1