Справа № 561/1055/19 Провадження №11-кп/802/7/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 на вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Залізниця Любешівського району Волинської області, з повною загальною середньою освітою, громадянина України, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18.06.2010 Залізничним районним судом м.Львова за ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України із встановленням випробувального терміну на 3 роки; 14.12.2012 Любешівським районним судом Волинської області за ч.1 ст.187 із застосуванням ст.71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років, звільненого з місць позбавлення волі 19.06.2019 по відбуттю строку покарання, засуджено за ч.3 ст.187 КК України до позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 11.11.2019.

У строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 зараховано строк затримання у період з 08.08.2019 по 11.08.2019.

Зараховано в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 строк затримання та перебування під вартою у період з 16.08.2019 по 08.11.2019.

Речові докази: поліетиленовий плащ від дощу зеленого кольору; чоловічу куртку камуфляжного забарвлення; шапку типу «балаклава» чорного кольору; два відрізки будівельного скотчу; дві тряпчані рукавиці; дві резинові рукавиці; рюкзак зеленого кольору; рулон скотчу; радіостанцію «BАОFENG UV-5R»; годинник «SHOCK RESIST», запальничку «CLIPPER GOD-SAVE THE QUEEN»; ліхтар «WARSUADE»; чотири недопалки цигарок без будь-яких маркувань, - знищено.

Так, відповідно до вироку ОСОБА_10 визнаний винним і засуджений за те, що він у невстановлений органом досудового розслідування час, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на заволодіння чужим майном, вступив у попередню змову із невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами, з метою вчинення розбійного нападу на ОСОБА_11 та ОСОБА_12 шляхом протиправного, відкритого заволодіння майном останніх, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи та проникненням у житловий будинок.

Усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, з метою реалізації протиправного наміру, ОСОБА_7 разом з іншими невстановленими особами, прибув 08 серпня 2019 року в нічну пору доби, до домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_2 , де проживають ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . В подальшому, 08 серпня 2019 року, близько 00 год. 40 хв., незаконно перебуваючи на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , де проживають ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , разом із невстановленими особами, виконуючи попередню домовленість, використовуючи предмети одягу, що приховують обличчя, здійснили напад на ОСОБА_12 , який в той час вийшов з будинку. При цьому, невідомими особами були нанесені удари по ногах та голові потерпілого ОСОБА_12 , що потягли за собою, згідно висновку експерта №97 від 15.08.2019 року, легкі тілесні ушкодження у вигляді забою кісток носа та верхньої губи, після яких останній втратив рівновагу та впав на землю, однак продовжив чинити опір нападникам. У той же час, ОСОБА_7 незаконно проник через вхідні двері до житлового будинку за вказаною вище адресою. Увійшовши до спальної кімнати будинку, з метою подолання опору осіб, які перебували в ній та продовження злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 здійснив напад на ОСОБА_11 із застосуванням насильства, який виразився у нанесенні ударів кулаками по голові потерпілого ОСОБА_11 , заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді рани та синців області обличчя, рваної рани четвертого пальця лівої кисті, які, згідно висновку експерта №98 від 15 серпня 2019 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Не зумівши подолати опір потерпілих, невстановлені особи залишили місце події, а ОСОБА_7 , спільними зусиллями потерпілих, був затриманий на території зазначеного домогосподарства одразу після вчинення вказаного злочину.

Не погоджуючись з таким вироком, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 оскаржила його в апеляційному порядку, оскільки вважає його незаконним та необґрунтованим.

Захисник зазначає, що про те, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 було розглянуто незаконним складом суду, оскільки після повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, та надходження його до суду після цього, справі було присвоєно інший унікальний номер, що є неприпустимим.

Окрім того, вказує, що для основного складу розбою характерними є наявність в особи умислу на заволодіння чужим майно, однак як пояснили потерпілі в судовому засіданні у них є трактор та автомобіль і, при цьому, великих матеріальних статків вони не мають, а відтак у потерпілих майно, яким мав намір заволодіти ОСОБА_7 , відсутнє. Тому вважає, що така кваліфікуюча ознака як умисел на заволодіння чужим майном відсутня і не доводиться жодним доказом у кримінальному провадженні.

Вважає також, що суд обґрунтовуючи свій висновок щодо заподіяних тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 поклав в основу недопустимий доказ - висновок експерта №98 від 15.08.2019, оскільки даний висновок містить фактичні дані із медичної картки потерпілого, однак не містить опису процесу їх дослідження та вказівки на застосовані методи та методики.

Не погоджується також захисник із висновок суду про допустимість як належного доказу протоколу огляду місця події від 08.08.2019, оскільки дана слідча дія проведена до внесення відомостей до ЄРДР, що є фактом невиконання слідчим ч.2, 3 ст.214 КПК України. Крім того, протокол огляду житла також є недопустимим доказом, так як проведений був з дозволу ОСОБА_13 , яка не є власником будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Також суд поклав в основу обвинувального вироку речові докази, які були виявлені при огляді території та житла у порядку не передбаченому законодавством, без дозволу власника території, без попереднього або подальшого дозволу слідчого судді, а тому постанова про визнання речових доказів також є недопустимим доказом.

Вважає також, що слідчий експеримент, який був проведений в житлі за адресою: АДРЕСА_2 , є недопустимим доказом, оскільки проведений з дозволу ОСОБА_13 , яка не є власником житла, оскільки ним являється ОСОБА_11 .

Посилаючись на вищенаведене, захисник обвинуваченого просить оскаржуваний вирок скасувати та закрити кримінальне провадження.

Потерпілий ОСОБА_11 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду кримінального провадження, до апеляційного суду не з`явився. Водночас, від цього потерпілого до апеляційного суду надійшла письмова заява, в якій він просить апеляційний розгляд проводити у його відсутності з урахуванням його стану здоров`я та віддаленості суду до місця проживання. Також він просить оскаржуваний вирок залишити без змін, як законний.

Окрім того, судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, про що потерпілий ОСОБА_11 надіслав суду копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, останній з яких підтримав подану апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив задовольнити без надання інших будь-яких пояснень, прокурора, який вважав скаргу безпідставною та просив залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок, - без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить до наступного висновку.

В першу чергу апеляційний суд зазначає наступне.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 17 липня 2025 року беручи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, заявили клопотання про відкладення апеляційного розгляду та наданням строку в один місяць для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та узгодження позиції щодо захисту.

Прокурор ОСОБА_14 щодо такого клопотання заперечив через його безпідставність, оскільки вважав, що у сторони захисту було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та узгодженості позиції захисту.

З цього приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.

Оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_7 ухвалений 22.09.2020, а апеляційна скарга на нього до суду надійшла 23.10.2020. З цього часу судове провадження перебуває на розгляді апеляційного суду.

Встановлено і те, що в період з 23.12.2020 по 25.04.2025 обвинувачений ОСОБА_7 перебував в розшуку.

Після відновлення провадження у справі, а це 30 квітня 2025 року обвинувачений ОСОБА_7 уклав договір про надання правничої допомоги з адвокатом ОСОБА_8 , про що у матеріалах кримінального провадження наявний ордер від 30.04.2025.

Надалі, апеляційний розгляд по суті кримінального провадження призначено на 24.06.2025, однак у зв`язку з неявкою потерпілих був відкладений на 17.07.2025.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає, що у сторони захисту починаючи з 30 квітня 2025 року по 17 липня 2025 року було достатньо часу (а це два з половиною місяці) для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та узгодження позиції захисту, однак з цього приводу будь-яких дій з їх сторони не вживалось.

А тому, з урахуванням терміну з якого кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 перебуває на розгляді суду і, зокрема апеляційного, а також заявлення стороною захисту вже в судовому засіданні 17 квітня 2025 року клопотання про відкладення апеляційного розгляду та надання місячного строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, апеляційний суд розцінює як затягування розумних строків його розгляду та відмовляє в задоволенні клопотання.

Окрім того, 17 липня 2025 року апеляційним судом вирішувалось питання про можливість розгляду провадження у відсутності потерпілих, про присутність яких наполягала сторона захисту, а прокурор вважав за можливе. Однак, колегія суддів з цього приводу вирішила продовжити апеляційний розгляд у відсутності потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , оскільки перший у поданій ним заяві просить апеляційний розгляд проводити у його відсутності, а другий, - помер.

Після цього, з причин відмови у задоволенні таких клопотань стороною захисту заявлено клопотання про відвід колегії суддів та прокурора, у задоволенні якого ухвалою суду від 17.07.2025, - відмолено за безпідставністю.

Слід також зазначити, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення слідчого ізолятора, без жодних і будь-яких пояснень залишив кімнату в якій перебував в режимі відеоконфренцзв`язку та не повернувся.

При цьому, його ж захисник - адвокат ОСОБА_8 також брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, однак він під час цього пересувався на вулиці і на зауваження колегії суддів належним чином не реагував. Також захисник вказав, що апеляційну скаргу підтримує без будь-яких пояснень.

Вищенаведені дії сторони захисту свідчать про неналежну процесуальну поведінку та безпідставне затягування розумних строків розгляду кримінального провадження.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про відкладення справи та можливість продовження апеляційного розгляду кримінального провадження, оскільки в скарзі не ставиться питання про дослідження доказів, або ж погіршення становища обвинуваченого.

Перевіряючи оскаржуваний вирок за апеляційними доводами, які викладені в апеляційній скарзі сторони захисту у порядку ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд зазначає таке.

Судове рішення відповідно до положень ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За положеннями ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення .

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно зі ст.94 КПК України суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказаних вимог закону місцевим судом при ухваленні вироку в даному кримінальному провадженні дотримано.

Ухвалюючи обвинувальний вирок щодо ОСОБА_7 за ч.3 ст.187 КК України, як вчинення умисних протиправних дій, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з проникненням у житло, місцевий суд проаналізував зібрані у кримінальному провадженні докази для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.

Обставини, встановлені у вироку ґрунтуються на повному, всебічному та неупередженому дослідженні доказів, зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку.

Так, суд першої інстанції дав належну юридичну оцінку показанням самого обвинуваченого, який свою причетність до вчинення кримінального правопорушення заперечив. При цьому, місцевому суду показав, що влітку 2019 року він видобуваючи бурштин у лісі поблизу с.Річки Зарічненського району Рівненської області, познайомився із ОСОБА_12 , з яким у нього виник конфлікт, причини якого він повідомити відмовився. З метою мирного залагодження конфлікту, він 08 серпня 2019 року, у темну пору доби, прибув до місця проживання ОСОБА_12 , куди його привіз товариш на прізвисько « ОСОБА_15 » на позашляховику темного кольору. У той час в нього із собою був рюкзак, в якому знаходилися особисті речі та мобільний телефон марки «Xiaomi». Він увійшов на подвір`я, де зустрів ОСОБА_12 , з яким вони розмовляли з метою залагодження конфлікту. Проте, їх розмова переросла у звинувачення один одного, згодом у штовханину та невелику бійку, в ході якої він декілька разів вдарив ОСОБА_12 , але в які частини тіла не пам`ятає. На їхні крики із будинку вибігли люди, хто саме також не пам`ятає, та накинулися на нього і почали наносити тілесні ушкодження у різні частини тіла. Він намагався відбиватися, але в ході бійки декілька разів втрачав свідомість, тому всіх подій, які з ним відбувалися не пам`ятає. Далі, коли прийшов до свідомості, то побачив у дворі будинку дуже багато людей і працівників поліції, які також йому наносили тілесні ушкодження. Він знаходився в лежачому положенні у дворі будинку майже до світанку, а після цього працівники поліції занесли його до службового автомобіля і повезли до відділення поліції, де викликали карету швидкої допомоги, яка доправила його у лікарню. Водночас, він категорично заперечує, що заходив до будинку потерпілих і, що умисно наносив удари ОСОБА_11 . Також категорично заперечує належність йому речей, які були вилучені у дворі будинку потерпілих та долучені до кримінального провадження як речові докази.

Окрім того, в ході розгляду кримінального провадження, обвинувачений у своїх показах вказував на те, що 08 серпня 2019 року приїздив до потерпілих ОСОБА_11 і ОСОБА_12 з метою замовити своїй дружині на ювілей прикрасу із бурштину. При цьому, на запитання щодо суперечностей у показав, наданих ним в ході судового розгляду кримінального провадження, обвинувачений відповідати відмовився.

Вже в судових дебатах обвинувачений просив призначити йому мінімальну міру покарання, вказуючи, що щиро кається у скоєному.

Ухвалюючи рішення про доведеність винуватості ОСОБА_7 суд першої інстанції обґрунтував своє судове рішення доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження, яким як вбачається із судового рішення, надав відповідну юридичну оцінку.

Показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який в судовому засіданні показав, що він разом зі своєю сім`єю: дружиною ОСОБА_13 та сином ОСОБА_12 , проживають в буд. АДРЕСА_2 . Будинок за місцем його проживання, має один вхід і складається із чотирьох кімнат. 07 серпня 2019 року до них приїхав зять ОСОБА_16 , який увесь день допомагав по господарству і залишився на ніч. Повечерявши біля 23 год. вони всі лягли спати. Він спав в одній спальній кімнаті, дружина в іншій спальній кімнаті, а зять із сином спали у вітальні (зал). 08 серпня 2019 року після 24 год. він почув крики сина та піднявшись з ліжка побачив кремезного незнайомого чоловіка, який стояв навпроти нього у «балаклаві», який відразу ж почав наносити йому удари правою рукою в обличчя, яких було біля п`яти, а він намагався закритись він них рукою. На його крики прибіг зять ОСОБА_16 та вони двоє почали затримувати нападника, однак той вирвався і почав тікати із будинку. Він, зять і його син ОСОБА_12 , який вже зустрів нападника, усі разом затримали останнього у дворі, повалили на землю і зв`язали йому руки та ноги скотчем, який перебував у кишені нападника. Також показав, що нападник був одягнутий у камуфляжну куртку і плащ-дощовик, на ногах були черевики типу «берці», на плечах рюкзак, а також при собі він мав рацію, скотч, запальничку, запасні рукавиці, ліхтарик та батарейки. Після цього прибули працівники поліції, яких викликала його дружина, і лише тоді вони дізналися, що прізвище, ім`я і по батькові нападника ОСОБА_7 . Вважає, що напад ОСОБА_7 був спрямований на заволодіння майном, яке належить його сім`ї, оскільки будь-яких справ ні він, ні його рідні із ОСОБА_7 не мали і жодних фінансових зобов`язань перед ним у сім`ї не було. Ствердив, що ОСОБА_7 ніхто не наносив тілесних ушкоджень, вони лише намагалися вияснити, хто він такий і чому прийшов саме до них у будинок. Також показав, що через деякий час до них приїжджали родичі ОСОБА_7 - брат та дружина, які вибачалися за дії останнього і просили з ним примиритися. Пізніше, зі слів односельчан, йому стало відомо, що ОСОБА_7 був зі спільниками, які зникли з місця події на автомобілі марки «Merсedes Vito» червоного кольору, який від`їжджав від його будинку на великій швидкості із увімкненим дальнім світлом фар.

Показаннями потерпілого ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 помер), який місцевому суду окрім іншого, показав, що 08 серпня 2019 року біля 00:30 год., він вийшов на вулицю і, пройшовши близько 5-ти кроків, почув позаду звук, на що обернувся та побачив двох незнайомих чоловіків у «балаклавах», один з яких, більший за тілобудовою, відразу ж наніс йому удар кулаком в голову, після якого він впав на землю обличчям донизу. Після цього та ж особа почала ногами наносити йому удари по різних частинах тіла, а інший намагався зв`язати його руки скетчем. У зв`язку з цим, йому було нанесено близько 10-ти ударів по різних частинах тіла (ніс, тулуб, ноги). Під час цього, він голосно кричав, а також чув крик, який лунав із середини будинку, а тому зрозумів, що є ще третій нападник, що знаходився в будинку. Десь через хвилину часу, після збиття його з ніг, він піднявся на ноги, а ті двоє чоловіків, які йому наносили тілесні ушкодження, почувши крик у будинку, відійшли до хвіртки, яка веде із двору, а він побіг до входу в будинок. У той час з будинку, назустріч йому вибіг третій нападник, який теж був у «балаклаві», якого він вхопивши за одяг тримав. За нападником з будинку вибігли батько ОСОБА_11 та шваґро ОСОБА_16 і лише тоді вже вони всі разом повалили нападника на землю, якому зв`язали йому руки та ноги скотчем, що перебував у кишені останнього. Додав, що ОСОБА_7 пропонував їм 50000 доларів США, просив аби вони його відпустили, однак ні він, ні його рідні на вказану пропозицію не погодилися. Вважає, що напад ОСОБА_7 був спрямований на заволодіння майном, яке належить їх сім`ї, оскільки жодних справ ні він, ні його рідні із ОСОБА_7 не мали і будь-яких фінансових зобов`язань перед ним у сім`ї не було. Також показав, що через деякий час до них приїжджали родичі ОСОБА_7 - брат та дружина, які вибачалися за дії останнього і просили з ним примиритися. Пізніше, зі слів односельчан, йому стало відомо, що ОСОБА_7 був зі спільниками, які зникли з місця події на автомобілі марки «Merсedes Vito» червоного кольору, який від`їжджав від їх будинку на великій швидкості із увімкненим дальнім світлом фар.

Показаннями свідка ОСОБА_13 , яка суду, окрім іншого показала, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_11 та матір`ю потерпілого ОСОБА_12 . У ту ніч крізь сон вона почула крики через які прокинулась, а коли вибігла з кімнати, то побачила, що в кімнаті, де спав її чоловік, було увімкнене світло, з кімнати вибігав якийсь незнайомий кремезний чоловік, а слідом за ним бігли її чоловік і зять ОСОБА_16 , намагаючись схопити того за одяг. Після цього, вона вийшла з будинку, де побачила, як її чоловік, син та зять зв`язують якогось незнайомця. При цьому вона запитала, що сталося, на що син їй відповів, що троє чоловіків вчинили на них розбійний напад, двоє з яких з місця події вже зникли (втекли). Тоді вона побачила, як у сина з носа ллється кров, а в чоловіка на голові, зліва, були червоні синці. Після цього вона викликала працівників поліції, швидку допомогу та почала дзвонити до сусідів, повідомляючи про те, що сталося. Додала, що під час розмови ОСОБА_7 просив його відпустити, за що він заплатить їм 50000 доларів США та просив у неї вибачення. Після цього до них у двір почали сходитися сусіди, прийшло десь біля ста чоловік, за 10 хвилин також приїхали працівники поліції. Стверджує, що ОСОБА_7 ніхто не наносив тілесних ушкоджень, вона особисто застерігала і просила людей його не чіпати. На світанку, оглянувши двір, вона побачила, що з вікна літньої кухні знято скло, а будка, в якій знаходився собака, підперта дерев`яним щитом. Також у будинку вона виявила речі, які її сім`ї не належать, а саме - вологі серветки та плащ-дощовик.

Показаннями свідка ОСОБА_16 , який окрім іншого, суду першої інстанції показав, що він є зятем ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , де залишився на ночівлю 08.09.2019. У ніч 08 серпня 2019 року близько 00:30 год., коли усі спали, він почув крики, а тому піднявся з ліжка та побіг в кімнату, де знаходився його тесть ОСОБА_11 , оскільки крики лунали саме з тієї кімнати. Забігши в кімнату він побачив, як кремезний чоловік у «балаклаві», яким пізніше виявився ОСОБА_7 , наносить тестю удари в голову, а той закривається рукою. Коли нападник побачив його, то хотів нанести удар і йому, однак він відхилився і удар пройшов повз нього. Після цього він з тестем почали тримати ОСОБА_7 , але той почав викручуватися та втікати від них до виходу з будинку. При виході з будинку ОСОБА_7 зустрів ОСОБА_12 , який почав його утримувати і тоді вони всі разом затримали першого. А оскільки той чинив сильний супротив, то вони повалили його на землю у дворі будинку, зв`язали руки та ноги скотчем, який знаходився у кишені нападника, щоб не втік. У ОСОБА_7 на голові була «балаклава», одягнутий він був у камуфляжну куртку, штани синього кольору з червоними лампасами по боках, взутий в нові черевики типу «берці», а на плечах мав на рюкзак. Також при собі мав рацію, скотч, годинник, ліхтарик та запальничку. Окрім того, показав, що про існування спільників ОСОБА_7 йому відомо лише зі слів ОСОБА_12 , особисто він крім ОСОБА_7 нікого не бачив.

Показаннями свідка ОСОБА_17 , який показав, що на початку серпня 2019 року біля 02 год., до нього зателефонувала його тітка ОСОБА_13 та повідомила про те, що на її сім`ю був вчинений розбійний напад під час якого одного нападника вони впіймали та зв`язали. Під час розмови тітка попросила аби він приїхав до них. Десь за хвилин 20 він приїхав до місця проживання тітки, де у дворі будинку було багато людей, а також у дворі на землі лежав нападник, в якого були зв`язані руки і ноги скетчем, а біля нього перебували працівники поліції, які згодом забрали його у відділення поліції. Також показав, що він особисто підходив до ОСОБА_7 , задавав запитання і ОСОБА_7 йому назвався ОСОБА_18 , а також повідомив, що йому запропонували вчинити розбійний напад на його сім`ю або на сім`ю його тітки ОСОБА_13 , обдумавши пропозицію він зупинився на сім`ї ОСОБА_19 . Окрім того, йому відомо зі слів ОСОБА_12 , що нападників було троє, двоє із яких збили ОСОБА_12 з ніг, душили та намагалися зв`язати, а потім втекли із місця події.

Показаннями свідка ОСОБА_20 , яка суду показала, що вона працює на посаді слідчого СВ Зарічненського ВП ГУНП в Рівненській області. В ніч з 07 на 08 серпня 2019 року до Зарічненського ВП надійшла інформація про розбійний напад на домоволодіння сім`ї ОСОБА_21 , яке знаходиться в с.Річки Зарічненського району Рівненської області. У складі СОГ вона виїхала на місце події за вказаною адресою. Прибувши на місце події, вона побачила у дворі будинку ОСОБА_21 багато людей, а на землі лежав кремезний чоловік із зв`язаними руками і ногами, на його обличчі були синці. При цьому, він перебував при свідомості, а присутні там особи задавали йому запитання, на які він не відповідав. На місці було встановлено особу нападника, ним виявився ОСОБА_7 . Вона, як слідчий, перебувала на місці до завершення всіх невідкладних слідчих дій, по завершенню яких, затриманий ОСОБА_7 був доставлений у відділення поліції. З місця події до поліцейського автомобіля ОСОБА_7 пересувався самостійно у супроводі працівника поліції.

Слід зазначити, що з показань усіх потерпілих та свідків вбачається, що взагалі ніхто ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не наносив. При цьому, потерпілі, свідок ОСОБА_13 , ОСОБА_16 показали, що коли затримали ОСОБА_7 , то останній вже мав видимі тілесні ушкодження.

В основу вироку як на підставу винуватості ОСОБА_7 суд першої інстанції вірно поклав і досліджені письмові докази, а саме:

- рапорт старшого інспектора-чергового СРПП №1 Зарічненського ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області від 08.08.2019, з якого вбачається, що 08 серпня 2019 року в 00:53 год., надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_13 , проживаючої у будинку АДРЕСА_2 , про те, що невідомі особи в масках напали на її сина, нанесли тілесні ушкодження, душили. У повідомленні також міститься інформація, що одного нападника затримано, а інші зникли у невідомому напрямку;

- письмові заяви ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 08.08.2019 про те, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 звернулися до Зарічненського ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області з проханням прийняти міри до невідомих осіб, які 08 серпня 2019 року вчинили напад з метою заволодіння їх майном;

- витяг з ЄРДР за №0000180 від 08.08.2019;

- письмову заяву ОСОБА_13 від 08.08.2019, з якої вбачається, що вона надала дозвіл працівникам поліції на проведення огляду території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протокол огляду місця події від 08.08.2019 (розпочатого о 04:13 год., закінченого о 05:29 год.), відповідно до якого місцем події, яке оглядається, є домогосподарство за АДРЕСА_2 . Вказана територія по периметру огороджена дерев`яним парканом, вхід до якої здійснюється через дерев`яну хвіртку. Увійшовши через хвіртку, пройшовши кілька метрів по ґрунтовій дорозі, з правої сторони розташований одноповерховий житловий будинок, вхід до якого здійснюється через одностворчасті дерев`яні двері, далі наявний коридор, через який забезпечується прохід до кухні. Увійшовши до кухні, з лівої сторони знаходяться кухонні меблі. На підлозі вказаної кімнати, між столом та сервантом, лежить згорнутий поліетиленовий плащ зеленого кольору. Також у цьому будинку наявні ще кілька кімнат. Вийшовши із вказаного будинку, на відстані 4-ох метрів від порогу будинку, на землі лежить куртка камуфляжного забарвлення, дві тряпчані рукавиці чорного кольору з гумовим покриттям помаранчевого кольору. У правій кишені куртки знаходиться ліхтарик марки «WARSUADE» сріблястого кольору. Правий рукав курки вивернутий у внутрішню частину, а блискавка куртки закрита на 17 см знизу догори. З правої сторони над кишенею, на відстані 8 см догори та 11 см від блискавки зліва на право, наявна пляма бурого кольору, розміром 4 на 1 см. На нижній частині куртки та на лівому рукаві знизу також наявні плями бурого кольору. Біля вказаної куртки, на землі, лежить одна гумова рукавиця на якій наявний надпис «RTEPO». Поруч лежить будівельний скотч сірого кольору, біля якого знаходиться запальничка чорного кольору з надписом «CLIPPER GOD-SAVE THE QUEEN». Також на вказаній місцевості лежить шапка «балаклава» чорного кольору, шириною 23 см, довжиною 31 см. На цій шапці «балаклаві», на відстані 18 см знизу догори, наявний горизонтальний проріз, який по центру зшитий. У вказаній «балаклаві», з нижньої сторони, збоку, наявна мотузка для стягування. Біля вказаної «балаклави» лежить рюкзак зеленого кольору, на якому знаходиться радіостанція марки «BАОFENG UV-5R», на дисплеї якої наявний заряд батареї та цифри 437.425, навпроти яких наявні меншим розміром цифри 15, знизу наявні цифри 456.525 та навпроти цифра 5. Поряд лежить годинник марки «SHOCK», одна частина ремінця, відірваного від годинника. На поверхні рюкзака наявні плями бурого кольору загальним розміром 15 на 12 см. На верхній частині рюкзака наявний надпис «FEIMA», а всередині знаходиться рукавиця з надписом «RTEPO» чорного кольору. На задній внутрішній поверхні рюкзака наявні плями бурого кольору. На відстані 50 см від вищевказаних речей наявні залишки використаного будівельного скотчу, а саме відрізки довжиною 28 см та 120 см. Під час огляду місця події виявлено також особу чоловічої статі - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який представився ОСОБА_18 . ОСОБА_7 лежить біля описаних вище речей із зв`язаними руками та ногами. ОСОБА_7 одягнутий у светр сірого кольору, штани синього кольору, по боках яких наявні смужки червоного кольору та взутий у «берці» чорного кольору. Під час проведення огляду місця події вилучено: поліетиленовий плащ; куртку камуфляжного забарвлення; шапку типу «балаклава»; два відрізки будівельного скотчу; дві тряпчані рукавиці; дві резинові рукавиці; рюкзак зеленого кольору; годинник «SHOCK RESIST»; рулон скотчу; радіостанцію «BАОFENG UV-5R»; запальничку чорного кольору з надписом «CLIPPER GOD-SAVE THE QUEEN»; ліхтарик «WARSUADE»;

- протокол огляду місця події від 08.08.2019 (розпочатого о 10:10 год. закінченого о 10:55 год., з якого вбачається, що об`єктом огляду являється будинок АДРЕСА_2 . Вказана територія по периметру огороджена дерев`яним парканом, вхід до якої здійснюється через дерев`яну хвіртку. Увійшовши на територію, з правої сторони, розташований житловий будинок жовтого кольору, вкритий азбестовим шифером, вікна будинку пофарбовані в синій колір, вставні рами білого кольору. За житловим будинком розташована літня кухня жовтого кольору, вкрита азбестовим шифером. Вхід до літньої кухні забезпечується через дерев`яні одностворчасті двері синього кольору. На відстані 1,2 м від землі знаходиться вікно розміром 1,36 м на 1,40 м. Зверху знаходяться дві шибки розміром 0,49 м на 0,27 м у горизонтальному положенні. Нижче знаходяться три вертикальні шибки, розміром 0,48 м на 0,28 м. Перша шибка від входу, на момент огляду, знаходиться на землі, під стіною літнього будинку. Нижче розташовані ще три шибки в горизонтальному положенні, розміром 0,29 м на 0,17 м. Обробивши шибки вікна, які знаходяться на ньому, дактилоскопічним порошком, слідів не виявлено. Пройшовши за задню стіну літньої кухні, на відстані 2,10 м від правої сторони, на землі виявлені чотири недопалки цигарок без будь-яких маркувань. Виявлені недопалки вилучені;

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.08.2019, яким підтверджується, що 08 серпня 2019 року о 03:45 год. на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Залізниця Любешівського району Волинської області;

- постанову про визнання та прилучення до кримінального провадження речових доказів від 08.08.2019, а саме: поліетиленовий плащ від дощу зеленого кольору; чоловічу куртку камуфляжного забарвлення; шапку типу «балаклава» чорного кольору; два відрізки будівельного скотчу; дві тряпчані рукавиці; дві резинові рукавиці; рюкзак зеленого кольору; годинник «SHOCK RESIST»; рулон скотчу; радіостанцію «BАОFENG UV-5R»; запальничку «CLIPPER GOD-SAVE THE QUEEN»; ліхтарик «WARSUADE»;

- письмову заяву ОСОБА_11 від 08.08.2019, за змістом якої, він добровільно надав працівникам поліції для проведення судово-медичної експертизи належну йому картку амбулаторного хворого №01.09;

- висновок експерта №98 від 15.08.2019, в якому зафіксовано, що на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_11 , 1960 року народження, по медичних документах та у відповідності з поставленими запитаннями, судово-медичний експерт дійшов висновків про те, що: 1) згідно наданих медичних документів у ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді рани та синців в області обличчя, рваної рани 4-го пальця лівої кисті; 2) вказані в п.1 тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету, можливо від удару рукою, ногою, в термін, вказаний в ухвалі, які згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, відносяться до розряду легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; 3) виникнення даних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту не характерно; 4) в момент отримання тілесних ушкоджень положення потерпілого могло бути різним.

При цьому, допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт Володимирецького МВКЗ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» Рівненської обласної ради ОСОБА_22 підтвердив вищевказаний висновок №98. Відповідаючи на запитання захисника обвинуваченого, показав, що у серпні 2019 року він отримав документи для проведення експертизи ОСОБА_11 . На підставі ухвали слідчого судді від 12.08.2019 та наданої медичної картки амбулаторного хворого №01.09 на ім`я ОСОБА_11 , ним, як судово-медичним експертом, була проведена судово-медична експертиза, за результатами якої зроблений висновок, у якому надані обґрунтовані відповіді на всі поставлені запитання. Додав, що у ОСОБА_11 виявлене, крім іншого, тілесне ушкодження у виді рваної рани четвертого пальця лівої кисті, яке, за медичними протоколами, відноситься саме до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, оскільки термін загоювання такої рани становить більше 6-7 днів. Зазначив, що його висновок ґрунтується на даних медичної документації і відповідає вимогам Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 та методології проведення судово-медичних експертиз.

- письмову заяву ОСОБА_12 від 08.08.2019, за змістом якої, він добровільно надав працівникам поліції для проведення судово-медичної експертизи належну йому картку амбулаторного хворого №14.55;

- висновок експерта №97 від 15.08.2019, в якому зафіксовано, що на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відомих обставин справи та у відповідності з поставленими запитаннями, судово-медичний експерт дійшов висновків: 1) згідно наданих медичних документів у ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: забою кісток носа та верхньої губи; 2,3,4,6,8) вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету, можливо від ударів руками або ногами, в термін, вказаний в ухвалі, які згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, відносяться до легких тілесних ушкоджень; 5) положення потерпілого в момент отримання ударів могло бути різним;

- письмову заяву ОСОБА_13 від 12.08.2019, якою вона надала дозвіл працівникам поліції на проведення слідчих дій на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколи проведення слідчих експериментів від 12.08.2019 з додатками до них (відеозапис) за участю потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , з яких вбачається, що потерпілі в присутності понятих, детально розповіли та показали, як саме ОСОБА_7 разом з двома іншими невідомими особами вчинили злочин, зазначивши час, місце та спосіб його вчинення, свою поведінку та поведінку ОСОБА_7 до, під час та після вчинення злочину;

- протоколи проведення слідчих експериментів від 12.08.2019 з додатками до нього (відеозапис) за участю свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , з яких вбачається, що ці свідки в присутності понятих, детально розповіли та показали, як саме ОСОБА_7 вчинив злочин, зазначивши час, місце та спосіб вчинення злочину, свою поведінку та поведінку ОСОБА_7 до, під час та після вчинення злочину.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що слід погодитись з судом першої інстанції про те, що дані зазначені у цих протоколах слідчих експериментів з потерпілими фактично узгоджуються із показаннями наданими ними в судовому засіданні, а також між собою.

- копію реєстрації повідомлення старшого інспектора - чергового СРПП №1 Зарічненського ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_23 , яким зафіксовано, що 11 серпня 2019 року о 01:21 год. від чергового лікаря ОСОБА_24 надійшло повідомлення про те, що 11 серпня 2019 року, о 01:02 год. ОСОБА_7 , 1989 року народження, залишив територію КЗ «Зарічненська ЦРЛ», мотивуючи тим, що у нього закінчився термін перебування під вартою. ОСОБА_7 написав відмову від стаціонарного лікування, на прохання медичного персоналу продовжити лікування, відмовився;

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.08.2019, з якого вбачається, що 16 серпня 2019 року о 15:12 год. на території КП «Колківська районна лікарня», затримано обвинуваченого ОСОБА_7 ;

- постанову про виділення матеріалів досудового розслідування від 03.10.2019, з якої вбачається, що виділені в оригіналах та копіях, згідно з додатком до цієї постанови, з матеріалів кримінального провадження №0000180 від 08.08.2019 матеріали досудового розслідування щодо невстановлених осіб, які 08.08.2019 здійснили розбійний напад на ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , долучені до кримінального провадження №0000212 від 03.10.2019 за ч.3 ст.187 КК України;

- довідку №754 від 11.11.2019, виданої Перекальською сільською радою Зарічненського району Рівненської області, відповідно до якої, власником будинку АДРЕСА_2 є ОСОБА_11 .

Окрім того, судом першої інстанції безпосередньо в судовому засіданні були оглянуті такі речові докази як: поліетиленовий плащ від дощу зеленого кольору; чоловічу куртку камуфляжного забарвлення; шапку типу «балаклава» чорного кольору; два відрізки будівельного скотчу; дві тряпчані рукавиці; дві резинові рукавиці; рюкзак зеленого кольору; годинник «SHOCK RESIST»; рулон скотчу; радіостанцію «BАОFENG UV-5R»; запальничку «CLIPPER GOD-SAVE THE QUEEN»; ліхтарик «WARSUADE». При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 категорично заперечує належність йому речей, які були вилучені у дворі будинку потерпілих. Проте, слід зазначити, що такі його покази повністю суперечать іншим дослідженим доказам у кримінальному провадженні, а тому є цілком безпідставними.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані докази були отримані в законний спосіб, тобто у порядку передбаченому чинним законодавством.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано поклав вищевказані документальні та інші докази, які на думку апеляційного суду є послідовними та узгоджуються між собою, в основу вироку, як такі, що в своїй сукупності повно відтворюють картину події, яка мала місце 08 серпня 2019 року за участі обвинуваченого, навівши при цьому переконливі мотиви свого рішення.

При цьому, апеляційний суд повністю погоджується із судом першої інстанції щодо критичної оцінку показань обвинуваченого в тій частині, що він не вчиняв розбою, поєднаного із проникненням у житло, оскільки, вони суперечать дослідженим доказам у кримінальному провадженні, не відповідають обставинам, встановленим під час судового провадження, а тому відповідно місцевий суд правильно розцінив їх як намагання уникнути відповідальності за вчинене. Показання обвинуваченого в тій частині, що він прибув до будинку ОСОБА_21 аби залагодити конфлікт, який попередньо виник потерпілим ОСОБА_12 , а не вчинення розбою, поєднаного із проникненням у житло, повністю спростовуються дослідженими доказами і, зокрема, показаннями потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_13 , які підтвердили, що обвинуваченого до моменту події не знали. Також повністю спростовані їх показами повністю спростовані твердження ОСОБА_7 про те, що він не проникав у житло та не наносив тілесних ушкоджень потерпілим, так як вони показали, що ОСОБА_7 першочергово був виявлений всередині будинку, а затриманий вже у дворі будинку, і при цьому обвинувачений наносив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_25 . Дані обставини були відтворені потерпілими та вказаним свідком при проведенні з ними слідчих експериментів, які повністю відповідають їх показав, наданим у судовому засіданні, а тілесні ушкодження зафіксовані у висновку експерта, що було підтверджено в суді самим експертом.

Досліджені судом докази спростовують також і твердження обвинуваченого про те, що йому були нанесені тілесні ушкодження потерпілими, оскільки це спростовується дослідженими доказами.

Проаналізувавши вищевказані докази колегія суддів вважає, що ними доводяться обставини, які підлягають доказуванню в порядку ст.91 КПК України.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, оцінивши зібрані під час досудового розслідування та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, обґрунтовано дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, повністю доведена в ході судового розгляду належними та допустимими доказами в розумінні ст.84-86 КПК України.

При цьому, апеляційні доводи, які викладені в скарзі про те, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 було розглянуто незаконним складом суду, з посиланням на те, що після повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, та надходження його до суду після цього, у справі було присвоєно інший унікальний номер, є повністю безпідставними, оскільки з цього приводу місцевий суд відхиляючи такі ж доводи, дослідивши обставини реєстрації кримінального провадження, вірно зазначив, що номер справи лишився незмінним, а саме - 561/1055/19. З урахуванням викладених правильних мотивів у вироку місцевого суду з цього приводу, апеляційний суд не вважає за необхідне їх описувати повторно.

Також безпідставними є апеляційні доводи про недопустимість в якості належних доказів протоколів огляду місця події від 08.08.2019, тобто будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 , із посиланням на те, що така слідча дія проведена до внесення відомостей до ЄРДР, оскільки у відповідності до ч.3 ст.214 КПК України, яка була чинною на момент проведення цієї слідчої дії, огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР, що здійснюється негайно після завершення огляду.

Крім того, апелянт вказує про недопустимість цих же протоколів огляду місця події від 08.08.2019, оскільки на його думку, такий огляд проведений був не з дозволу власника домоволодіння, а іншої особи. З цього приводу апеляційний суд зазначає таке.

Як встановлено судом з матеріалів кримінального провадження, будинок АДРЕСА_2 , а також земельна ділянка, на якій він розташований, зареєстровані за ОСОБА_11 , які були набуті за час перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_13 . Тому, з огляду на положення цивільного законодавства України вищевказане нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя.

Дозвіл на проведення оглядів був наданий ОСОБА_13 , про що матеріали справи містять відповідні її письмові заяви від 08.08.2019.

З огляду на викладене, колегія апеляційного суду приходить до переконання, що ОСОБА_13 як законний володілець домоволодіння надала дозвіл на проведення його огляду, у зв`язку з чим, вищевказані огляди місця події були проведені у відповідності до положень ст.233, 237 КПК України.

А тому, апеляційні в означених частинах є повністю безпідставними.

Разом з тим, за аналогічних мотивів неспроможними є апеляційні доводи про те, що недопустимим являються протоколи проведення слідчого експерименту від 12.08.2019, які були проведені за адресою: АДРЕСА_2 , у тому числі в житлі, з посиланням на те, що така слідча дія проведена без дозволу власника будинковолодіння. Як встановлено судом, дозвіл на проведення такої слідчої дії був наданий законним володільцем ОСОБА_13 , тобто дружиною ОСОБА_11 , а тому на думку апеляційного суду, проведений у відповідності до ст.240 КПК України.

Таким чином, підстав для визнання недопустимими доказами вищевказаних протоколів огляду місця події та протоколів проведення слідчого експерименту, немає.

Відповідно ж апеляційний суд не вбачає підстав для визнання недопустимими доказами постанови про визнання речових доказів, які фактично були виявлені та вилучені при проведенні вищевказаних оглядів місця події. Тому в цій частині апеляційні доводи є неспроможними.

Не заслуговують на увагу суду апеляційні доводи, що викладені у скарзі щодо недопустимості в якості належного доказу висновку експерта №98 від 15.08.2019 з посиланням на те, що такий висновок містить фактичні дані із медичної картки потерпілого, однак не містить опису процесу їх дослідження та вказівки на застосовані методи та методики, оскільки є нічим іншим як власним оціночним судженням. Окрім того, такий висновок був підтверджений та підтриманий допитаним безпосередньо в судовому засіданні експертом, який його складав ОСОБА_22 . Підстав ставити під сумнів такий висновок експерта в апеляційного суду немає.

Також неспроможними є апеляційні доводи про відсутність в обвинуваченого умислу на вчинення розбою, поєднаного з проникненням у житло, з посилання на пояснення потерпілих в судовому засіданні про відсутність у них великих статків, якими міг би заволодіти ОСОБА_7 , оскільки, колегія суддів вважає, що умисел фактично доведений матеріалами кримінального провадження, а відсутність чи наявність певних статків, немає ніякого відношення до цього.

Таким чином, усі апеляційні доводи, які викладені в апеляційній скарзі, які підтримані захисником обвинуваченого без надання будь-яких пояснень, а також перевірені у відповідності до ст.404 КПК України, не спростовують висновків місцевого суду та не дають жодних підстав для скасування оскаржуваного вироку, оскільки фактично були предметом дослідження судом першої інстанції і їм була надана відповідно правильна юридична оцінка.

Щодо міри призначеного обвинуваченому покарання апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно із п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У відповідності до вимог ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання з тим, щоб особі за вчинений нею злочин, було призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Дані вимоги Закону були повністю дотримані судом першої інстанції.

Так, відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений, передбачене ч.3 ст. 187 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів проти власності, життя і здоров`я особи.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.50, 65 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутності обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, особи обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, вини у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, ніде не працює, немає джерела доходу, а також думки потерпілих, які наполягали на суворій мірі покарання, дійшов правильного висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень в даному випадку не можливе без ізоляції його від суспільства і до нього слід обрати покарання в межах санкції ч.3 ст.187 КК України - у виді позбавлення волі.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає законних підстав для скасування оскаржуваного вироку з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Будь-яких порушень кримінального або кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом встановлено не було.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок, - без змін.

Водночас колегія суддів вбачає підстави для застосування положень ч.5 ст.72 КК України з огляду на таке.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 перебував в розшуку на підставі ухвали Волинського апеляційного суду від 23.12.2020.

25 квітня 2025 року обвинуваченого ОСОБА_7 було затримано, а ухвалою Волинського апеляційного суду від 06.05.2025 щодо нього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, який в подальшому ухвалою цього ж суду від 24.06.2025, - продовжено на 60 днів, тобто до 22.08.2025, але не довше як до моменту вирішення судом апеляційної інстанції справи по суті.

Статтею 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» передбачено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення до строку покарання за оскаржуваним вироком за період з 25 квітня 2025 року (день затримання після розшуку) до набрання вироком законної сили, тобто 17 липня 2025 року, із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2020 року щодо ОСОБА_7 , - без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 термін його попереднього ув`язнення в строк покарання за період з 25 квітня 2025 року по 17 липня 2025 року із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

Головуючий

Судді