Справа № 544/1075/25
пров. № 1-кп/544/130/2025
Номер рядка звіту 93
В И Р О К

іменем України

09 травня 2025 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду по вул. Ярмарковій, 17, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000126 від 17.03.2025, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плавні Ренійського району Одеської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого (перебуває в цивільному шлюбі), утриманців не має, не працюючого, військовозобов`язаного, участі в АТО та ООС не приймав, особою з інвалідністю та депутатом не являється, раніше судимого:

-07.12.2021 Ренійським районним судом Одеської області, за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання 21.02.2025,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення: прокурора Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и в:

17.03.2025, близько 07:30 год., у умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України віл № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовженого Указом Президента України від № № 26/2025 від 14.01.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 90 діб, яки затверджено Законом України № 4220-ІХ, ОСОБА_3 , будуча раніше судимим та маючи не зняту і не погашену в законному порядку судимість, проходячи біля маршрутного таксі «Mercedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , що зупинився по вулиці Європейська, 163 А, у місті ІІирятин Лубенського району Полтавської області, помітив, що двері автомобіля відчинені, а в салоні відсутні пасажири. Зайшовши в приміщення салону автомобіля, ОСОБА_3 на сидінні салону помітив сумку, що належить ОСОБА_6 , та вирішив її викрасти, завідомо знаючи, що дана сумка є чужим майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, повторно, скориставшись відсутністю власника та пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу, перебуваючи у салоні автомобіля, з сидіння таємно викрав сумку Tumi Alpha, вартістю 16744,00 грн., відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/117-25/6713- ТВ від 25.03.2025, з телефоном марки TP-link Neffos ТР9131А ІМЕI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , вартістю 1312,20 грн, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/117-25/6711-ТВ від 25.03.2025, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зник, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 18 056,20 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про скорочений порядок судового розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням.

Прокурор та потерпіли (шляхом подачі заяви) не заперечували проти такого порядку розгляду справи і суд згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнал недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Потерпілий просив розгляд кримінального провадження проводити у його відсутність, про що подав відповідну заяву. Щодо прийняття кінцевого рішення у даній справі, розміру і виду покарання покладається на розсуд суду.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю і пояснив суду, що дійсно скоїв кримінальне прапопорушення, як вказано у обвинувальному акті. Щиро розкаюється у скоєному, просив суворо не карати.

Суд, реалізуючи своє право, передбачене частиною 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, ураховуючи, що учасники судового розгляду проти цього не заперечують.

З`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, як, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану правильна.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, його вік та те, що ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав повністю, щиро кається у скоєному.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активнее сприяння розкриттю кримінального провопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність овставин, що обтяжують покарання.

Крім того ОСОБА_3 раніше був засуджений вироком Ренійського районного суду Одеської області від 03.02.2015 за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 ККУкраїни строком на 2 роки та вироком Ренійського районного суду Одеської області від 07.12.2021, за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, тобто ОСОБА_3 будучи раніше судимим за скоєння корисливих злочинів, після засудження до покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, належних висновків для себе не зробив, скоював злочини проти власності у період іспитового строку, отже схильний до скоєння кримінальних правопорушень.

З урахуванням вищевказаних обставин у їх сукупності суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого у даному випадку можливе лише в установах, що відають відбуванням покарань, будь-які належні підстави для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України відсутні. Тому суд уважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим, адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності, даним про особу, достатнім для перевиховання обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, а отже відповідатиме його меті, гуманності, справедливості, співмірності та індивідуалізації і не потягне за собою порушення засад виваженості.

Цивільний позов заявлено не було.

Суд вважає за необхідне згідно ст.ст. 124, 126 КПК України стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведені експертизи.

Ухвалою слідчого судді від 19.03.2025 було накладено арешт на: сумку «Tumi Alpha II» та мобільний телефон марки TP-link Neffos ТР9131А, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з сім-картою № НОМЕР_4 , що належали на праві власності ОСОБА_6 .

Питання щодо скасування арешту майна у кримінальному провадженню підлягає вирішенню відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Доля речових доказів вирішується згідно ст. 100 КПК України.

17.03.2025 ОСОБА_3 було затримано в порядку ст. 208 КПК України о 15 год. 33 хв., про що свідчить протокол.

Ухвалою слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 18.03.2025, ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Суд вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не зникли, тому до набрання вироком законної сили існують підстави для залишення щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому слід обчислювати з дня набуття вироком законної сили, оскільки згідно з ч. 1 ст. 17 КПК України особа не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

На підставі наведених норм права обвинуваченому ОСОБА_3 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення у загальний строк покарання, враховуючи, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, з дня затримання - 17 березня 2025 року (час - 15 год. 33 хв.) до дня набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 392-393, 395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 17.03.2025 по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі у відповідності до вимог ст. 72 КК України.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 19.03.2025 року на майно, вилучене у ОСОБА_3 , скасувати з набранням вироку законної сили.

Речові докази по справі:

- сумку марки «Tumi Alpha II»; портмоне з документами на ім`я ОСОБА_6 , а саме: закордонний паспорт НОМЕР_5 , паспорт громадянина України НОМЕР_6 , ідентифікаційний код, військовий квиток (посвідчення офіцера запаса) ВЧ№ НОМЕР_7 , свідоцтво про народження НОМЕР_8 , та грошові кошти у сумі 2100 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США в кількості 21 штука, грошові кошти в сумі 45000 гривень, купюрами номіналом 1000 гривень в кількості 8 штук, купюри номіналом в 500 гривень, в кількості 74 штуки, посвідчення працівника, зарядний пристрій Baseus 20W, зв`язка ключів з яких три металеві два магнітні, зошит, полімерний пакет «Океан» білого кольору з полімерним лотком з 10 яйцями та шматком сала, коробку з телефону та документи, мобільний телефон марки TP-link Neffos ТР9131А, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з сім-картою № НОМЕР_4 , які передані на відповідальне зберіганні потерпілому ОСОБА_6 з набранням вироку законної сили залишити останньому, як власнику;

- диск із відеозаписами від 17.03.2025, з камер спостереження по вул. Європейська, 163а, м. Пирятин - з набранням вироку законної сили, залишити при матерілах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у дохід держави (отримувач ГУК у Полт.обл/тг м.Пирятин/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача Казначейство Україна (ел.адм.подат.), код банку (МФО) 899998, номер рахунок UA0016573, код класифікації доходів бюджету 24060300, найменування коду класифікації доходів бюджету-інші надходження), витрати за проведені судово-товарознавчі експертизи №СЕ-19/117-25/6713- ТВ та №СЕ-19/117-25/6711-ТВ від 25.03.2025 у сумі 4775 (чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять) гривень 40 копійок, у кримінальному провадженні № 0000126.

Вирок суду може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1