Житомирський апеляційний суд
Справа №295/294/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/453/25
Категорія ст.128 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000621 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Богунського районного суду м.Житомира від 14 січня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомира, громадянки України, вдови, маючої на утриманні неповнолітню дитину, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,

в с т а н о в и в:

Вироком Богунського районного суду м.Житомира від 14 січня 2025 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, і призначено їй покарання за цим законом у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 13277 грн. 32 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 23277 (двадцять три тисячі двісті сімдесят сім) грн. 32 коп. В решті вимог відмовлено.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, 03.05.2022 року близько 16 год. 40 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 , де на той час на лавці сиділи мешканці вказаного будинку ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які спілкувались між собою, вчинила сварку з ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, в ході якої між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 розпочалась штовханина.

Під час даної штовханини, ОСОБА_7 , проявивши злочинну недбалість, не передбачаючи можливості настання шкоди для здоров`я ОСОБА_9 , хоча повинна була і могла їх передбачити, на ґрунті виниклих особистих неприязних відносин, штовхнула своїми обома руками у плечі ОСОБА_9 , від чого остання, не втримавши рівновагу, перехилилась через лавку назад всім своїм тілом, підвернувши при цьому ліву ногу, в якій відчула хруст і різкій біль.

Таким чином, необережні дії ОСОБА_7 призвели до заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень у вигляді синців на правій верхній кінцівці та перелому зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню важкості, як такі, що не є небезперечним для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я.

Не погоджуючись з вироком суду захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження через відсутність в діянні останньої складу кримінального правопорушення. Провести часткове судове слідство, допитати свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , експерта ОСОБА_15 . Вважає, вирок незаконним та необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду першої інстанції викладеним в судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що сторона обвинувачення не надала суду будь-яких допустимих доказів, які вказують на винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_8 за погодженням з обвинуваченою ОСОБА_7 подав клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 КК України та закриття провадження у справі у зв`язку з цим. Також просив цивільний позов потерпілої залишити без розгляду.

Враховуючи, що в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 ставилось питання про скасування вироку суду та закриття кримінального провадження, за недоведеністю вини, судом апеляційної інстанції відповідно до вимог ст.285 КПК України роз`яснено обвинуваченій ОСОБА_7 підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою, а також право на розгляд поданої апеляційної скарги.

Проте, обвинувачена ОСОБА_7 наполягала саме на розгляді клопотання захисника ОСОБА_8 та просила звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 КК України та закрити кримінального провадження щодо неї, підтвердивши, що їй зрозумілі наслідки такого звільнення від кримінальної відповідальності.

Заслухавши пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 в підтримання зазначеного клопотання, позицію прокурора, яка не заперечувала проти задоволення клопотання сторони захисту, думку потерпілої ОСОБА_9 , які заперечувала щодо задоволення вказаного клопотання, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.405 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється, згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою.

Згідно з положеннями ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог п.2 ч. 1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, яке мало місце 03.05.2022 року

Санкцією ст.128 КК України, в редакції, чинній на момент вчинення злочину, передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до двох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Вказане кримінальне правопорушення, відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Таким чином, з урахуванням положень п.2 ч.1 ст.49 КК України, станом на 16.06.2025 року минуло понад 3 роки, а тому закінчились, визначені п.2 ч.1 ст.49 КК України строки давності.

Відповідно до ч.2, 3 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років і згідно із частиною третьою цієї статті перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Зазначене узгоджується з позицією Об`єднаної палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеною в постанові від 05 квітня 2021 року (справа № 328/1109/19).

Матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що перебіг давності зупинявся або переривався. Обвинувачена ОСОБА_7 на протязі всього часу від суду не ухилялася.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_7 незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває, до будь-якого виду відповідальності, окрім даного кримінального провадження, яке є предметом апеляційного розгляду не притягувалася.

На час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції вирок суду, який наразі оскаржується, не набрав законної сили.

Таким чином, підставою звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення, встановлених ч.1 ст.49 КК України, строків і відсутність обставин, що зупиняють їх перебіг.

Процесуально-правовими підставами звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно її згода на таке звільнення від кримінальної відповідальності, і таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадків, передбачених ч.5 ст.49 КК України.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини та згоду обвинуваченої, колегія суддів вважає, що наявні умови є правовою підставою для прийняття судом апеляційної інстанції рішення про звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч.8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_7 надала згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, підстави для проведення судового провадження, що включає у себе, відповідно до п.24 ст.3 КПК України і апеляційне провадження в повному обсязі в загальному порядку відсутні, у зв`язку з чим колегія суддів не надає оцінки доводам апеляційної скарги сторони захисту.

Відповідно до ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Таким чином, клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, вирок суду - скасуванню, а кримінальне провадження щодо обвинуваченої ОСОБА_7 за ст.128 КК України - закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку з закінченням на час апеляційного розгляду строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Що стосується заявленого потерпілою ОСОБА_9 цивільного позову до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Отже, вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і під час розгляду в суді.

Водночас, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК України підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачу його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченої ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілою ОСОБА_9 цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди необхідно залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.2 ст.284, ст.ст.404, 407, 417 КПК України, п.2 ч.1 ст.49 КК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , яке погоджено та підтримано обвинуваченою ОСОБА_7 , про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Вирок Богунського районного суду м.Житомира від 14 січня 2025 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

ОСОБА_7 , обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: