НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30 травня 2025 року Справа № 322/1315/23 Провадження № 1-в/322/22/25

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

встановив:

29.05.2025 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшло вищезазначене клопотання, в якому заявник просить:

- скасувати арешт на бензопилу «Good Luck 4500» в корпусі червоного кольору, яку було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за № 0000122 від 23.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, та вилучено з місця події, та перебуває на зберіганні на території відділення поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, розташованого за адресою: вул. Запорізька, 81, смт. Новомиколаївка, Запорізький район, Запорізька область;

- повернути арештоване майно ОСОБА_3 , а саме бензопилу «Good Luck 4500» в корпусі червоного кольору, яку було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за № 0000122 від 23.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

В обґрунтування клопотання заявник послався на закриття кримінального провадження постановою слідчого від 22.03.2024 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

У судове засідання з розгляду клопотання про скасування арешту майна особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно, належним чином повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі частини четвертої ст. 107 КПК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення клопотання, суд виходить з такого.

Частиною 1 ст. 1 КПК встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК).

Частини 3 та 4 ст. 174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст. 174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою керівника органу досудового розслідування на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

Разом із тим, за приписами частини 4, якою доповнено ст. 132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» № 2810-IX від 01 грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Вищенаведені висновки викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.04.2024 по справі № 554/2506/22 (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 118558563).

Ухвалою слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 23.08.2023 по справі № 322/1315/23 було накладено арешт в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2023 за №0000122, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, на майно: на бензопилу «Good Luck 4500» в корпусі червоного кольору, яку 20 серпня 2023 року було вилучено під час проведення огляду місця події, та яка після вилучення знаходиться на тимчасовому зберіганні у відділенні поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, із забороною користування та розпорядження цим майном.

Постановою слідчого СВ відділення поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 22.03.2024 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2023 за № 0000122 було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, що підтверджується витягом з ЄРДР від 29.05.2025. З цього моменту припинила дію ухвала слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 23.08.2023 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000122 від 21.08.2023, наслідком чого є скасування арешту як заходу забезпечення кримінального провадження.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання в частині скасування арешту майна, який вже скасовано в силу приписів ч. 4 ст. 132 КПК України одночасно із закриттям кримінального провадження № 0000122 від 21.08.2023.

Стосовно долі речового доказу, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171 174 цього Кодексу.

Речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 166, 170 174 цього Кодексу (ч. 1 ст. 100 КПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

З огляду на те, що кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 21.08.2023 за №0000122 було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, вилучене у ОСОБА_3 майно, а саме бензопила «Good Luck 4500» в корпусі червоного кольору, що згідно з постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 23.08.2023 та квитанцією № 022813 зберігається у відділенні поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, підлягає поверненню ОСОБА_3 .

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 100, 174, 369 372, 392, 532 КПК України, суд

ухвалив:

1. В задоволенні клопотання про скасування арешту майна відмовити.

2. Речовий доказ, бензопилу «Good Luck 4500» в корпусі червоного кольору, повернути ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1