ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в селищі Підволочиську Тернопільської області кримінальне провадження №0000330 від 10 липня 2024 року стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - смт. Велика Лепетиха, Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, одруженого, не депутата, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисників обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

10 липня 2024 року близько 10 год.40 хв водій ОСОБА_3 керував автопоїздом у складі автомобіля «MAN TGX», р.н. НОМЕР_1 , із напівпричепом «BENALU TF34CZ», р.н. НОМЕР_2 , та рухався автомобільною дорогою М-30 сполученням «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка» зі сторони м. Хмельницький у бік м. Тернопіль, Тернопільської області. Керований транспортний засіб водій ОСОБА_3 вів смугою свого напрямку із швидкістю близько 70 км/год.

В цей час, на вказаній автодорозі попереду автопоїзда у складі автомобіля «MAN TGX» із напівпричепом «BENALU TF34CZ» в межах тієї ж смуги, стояла нерухомо колона транспортних засобів у складі автомобіля «КIА SPORTAGE», р.н. НОМЕР_3 , в салоні якого перебував водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із пасажиром ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перед яким автобус «VANHOOL ACRON», р.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із 45 пасажирами в салоні, попереду якого автомобіль «IVECO 70С18», р.н. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 , перед яким автомобіль «RENAULT DUSTER», р.н. НОМЕР_6 , під керуванням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Разом із цим, в цей час назустріч вказаним транспортним засобам рухався автомобіль «СВ CJ-40 AXR-2», р.н. НОМЕР_7 , під керуванням ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ,, із пасажиром ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , смугою свого напрямку, тобто до м. Хмельницький із швидкістю близько 30 км/год.

Під час такого руху, водій автопоїзда у складі автомобіля «MAN TGX» із напівпричепом «BENALU TF34CZ» ОСОБА_3 не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі по тексту ПДР).

Внаслідок цього і в порушення вимог п.п. 1.10 (в частині визначення терміну «перешкода для руху» та виконання його вимог) та п. 12.3 ПДР, водій ОСОБА_3 , під час проїзду ділянки вказаної автодороги з достатньою видимістю та необмеженою оглядовістю в частині 177 км+500 м, що поблизу с. Кам`янки Тернопільського району, Тернопільської області, маючи об`єктивну спроможність виявити попереду в межах своєї смуги нерухомий автомобіль «КІА SPORTAGE», р.н. НОМЕР_3 та загалом колону нерухомих транспортних засобів, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, хоча мав для цього технічну можливість, а продовжив рух, в результаті чого допустив зіткнення із ним передньою частиною керованого автопоїзда у складі автомобіля «MAN TGX» із напівпричепом «BENALU TF34CZ». Внаслідок контактування автомобіль «КІА SPORTAGE» спочатку під кутом відкинуло вперед, де він зіткнувся своєю правою боковою частиною із задньою лівою частиною нерухомого автобуса «VANHOOL ACRON», р.н. НОМЕР_8 , після чого відбулося відкидання автомобіля на зустрічну смугу, де він зіткнувся із автомобілем «СВ CJ-40 AXR-2», р.н. НОМЕР_7 .

Водночас із вищеописаним, автопоїзд у складі автомобіля «MAN TGX» із напівпричепом «BENALU TF34CZ» після першого зіткнення продовжуючи рух зіткнувся із задньою правою частиною автобуса «VANHOOL ACRON», останній в свою чергу після зіткнення відкинуло вперед де відбулося його зіткнення із задньою частиною автомобіля «IVECO 70С18», який в результаті зіткнення також відкинуло вперед та він зіткнувся із задньою правою частиною автомобіля «RENAULT DUSTER».

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди:

-водій автомобіля «КІА SPORTAGE» ОСОБА_15 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому тіла першого поперекового та неповний вивих 12-го грудного хребців, без порушення функції спинного мозку, закритого перелому діафізу (тіла) лівої плечової кістки в середній третині, післятравматична нейропатія лівого променевого нерва, «відсепарування» (відшарування) підшкірно-жирової клітковини правого стегна, садна лівих та правих стегон, підшкірні крововиливи нижніх кінцівок, забиття правої легені, осаднення в проекції лівої реберної дуги, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саден обличчя та волосистої частини голови, які за ознакою тривалого (більше 21 день) розладу здоров`я належать до середньої тяжкості - п 2.2.1. (а, в) 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ 1995);

-пасажир автомобіля «КІА SPORTAGE» ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому головки та хірургічної шийки лівої плечової кістки, які за ознакою тривалого (більше 21 день) розладу здоров`я належать до середньої тяжкості - п 2.2.1. (а, в) 2.2,2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ 1995).

Порушення водієм автопоїзда у складі автомобіля «MAN TGX» із напівпричепом «BENALU TF34CZ» ОСОБА_3 вимог п. 12.3 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо- транспортної пригоди та спричиненням вказаних наслідків.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі та пояснив суду, що не пригадує що сталося того дня. Цивільний позов визнав в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 10 липня 2024 року близько 9:30 год вона, керуючи справним автомобілем «КІА SPORTAGE», рухалася разом з донькою ОСОБА_9 , яка сиділа на передньому пасажирському місці, на відпочинок за кордон. Поблизу с. Кам`янки вони зупинилися, бо був затор. Попереду стояв автобус. Далі пам`ятає слова доньки, що на них рухається вантажівка і відчула удар та втратила свідомість. Прийшовши до тями, з автомобіля вибратися не змогла, доньці допомогли люди вийти, далі приїхала швидка. Оцінює, що вантажівка рухалася досить швидко, оскільки між тим як помітила фари в дзеркало та ударом пройшло менше однієї хвилини. У зв`язку з ДТП отримала травми, через що оформила інвалідність 3 групи. Цивільний позов підтримала в повному обсязі. При призначенні покарання ОСОБА_3 покладається на думку суду.

Окрім повного визання вини ОСОБА_3 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, доводиться зібраними в ході досудового розслідування письмовими доказами, що були дослідженні під час судового розгляду вказаного кримінального провадження, а саме:

витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.07.2024 року у кримінальному провадженні №0000330 за ч. 1 ст. 286 КК України;

протоколом огляду місця події від 10 липня 2024 року з схемою місця ДТП та фототаблицею ілюстрацій;

постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 11.07.2024 року;

ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 17.07.2024 року про арешт майна;

ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 13.08.2024 року про скасування арешту майна;

ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 05.09.2024 року про скасування арешту майна;

ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 31.10.2024 року про скасування арешту майна;

заявою ОСОБА_16 від 11.07.2024 року про залучення її до кримінального провадження як потерпілої;

заявою ОСОБА_17 від 13.07.2024 року про залучення її до кримінального провадження як потерпілої;

заявою ОСОБА_18 від 13.07.2024 року про залучення його до кримінального провадження як законного предстаника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_17 ;

протоколом огляду предмету карти пам`яті від 13.07.2024 року;

постановою про визнання флеш-накопичувача документом у кримінальному провадженні від13.07.2024 року;

висновком 8 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.7.2024 року стосовно ОСОБА_13 ;

висновком 9 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.7.2024 року стосовно ОСОБА_12 ;

висновком 10 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.7.2024 року стосовно ОСОБА_11 ;

висновком експерта від 30 липня 2024 року №596 про проведення судово-медичної експертизи взірця крові ОСОБА_3 ;

висновком експерта від 30 липня 2024 року №595 про проведення судово-медичної експертизи взірця крові ОСОБА_6 ;

висновком експерта від 21 серпня 2024 року №575 про проведення судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень ОСОБА_9 ;

висновком експерта від 23 серпня 2024 року №595 про проведення судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ;

висновком експерта від 29 липня 2024 року №СЕ-19/120-24/8372-ІТ про проведення судової інженерно-транспортної експертизи;

висновком експерта від 26 липня 2024 року №СЕ-19/120-24/8371-ІТ про проведення судової інженерно-транспортної експертизи;

висновком експерта від 22 липня 2024 року №СЕ-19/120-24/8092-ІТ про проведення судової інженерно-транспортної експертизи;

висновком експерта від 02 серпня 2024 року №СЕ-19/120-24/8091-ІТ про проведення судової інженерно-транспортної експертизи;

висновком експерта від 05 серпня 2024 року №СЕ-19/120-24/8087-ІТ про проведення судової інженерно-транспортної експертизи;

висновком експерта від 31 липня 2024 року №СЕ-19/120-24/8089-ІТ про проведення судової інженерно-транспортної експертизи;

висновком експерта від 02 серпня 2024 року №СЕ-19/120-24/8088-ІТ про проведення судової інженерно-транспортної експертизи;

висновком експерта від 02 серпня 2024 року №СЕ-19/120-24/8475-ІТ про проведення судової інженерно-транспортної експертизи;

висновком експерта від 19 серпня 2024 року №СЕ-19/120-24/9350-ІТ про проведення судової інженерно-транспортної експертизи.

Під час надання доказів прокурором в судовому засіданні сторонами не робилося зауважень щодо не відкриття доказів, їх неналежності чи недопустимості.

Висновки експертів відповідають вимогам законодавства, є науково-обґрунтованими, з наданням повних відповідей на поставлені питання, переконливими, зробленими кваліфікованими експертами, узгоджуються з фактичними обставинами кримінального провадження, водночас базуються і відповідають доказам по провадженню, і сумнівів у суду не викликають.

Дослідивши докази, які не є суперечливими, доповнюють один одного, є логічними та послідовними, враховуючи в сукупності встановлені в кримінальному провадженні відомості, суд приходить до переконання, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати: за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує те, що діяння, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого (вік, стан здоров`я, раніше не судимий, є внутрішньо переміщеною особою), який вину у скоєному визнав, конкретні обставини справи, позицію потерпілої, відсутність обставин, що пом`якшують покарання (суд не вважає, що обвинувачений щиро покаявся, оскільки жодних дій на усунення спричинених потерпілим наслідків не вчиняв, не спілкувався з ними) та обтяжують покарання, а також вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 1 ст. 286 КК України, та вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Призначення іншого виду покарання, на думку суду, є недоцільним.

До початку судового розгляду кримінального провадження від потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_9 поступив цивільний позов з покликанням на ЦК України, в якому просять cтягнути: з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду завдану транспортному засобу внаслідок ДТП 414773,77грн, відшкодування моральної шкоди завданої ОСОБА_6 200000 грн; з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 100000 грн моральної шкоди завданої в результаті ДТП; з ТДВ СК «ГАРДІАН» на користь ОСОБА_6 страхове відшкодування за шкоду заподіяну майну в розмірі 156800 грн, 184000 грн за шкоду заподіяну життю та здоров`ю, 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, що становить 96000 грн за настання інвалідності III групи; моральну шкоду у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 9200 грн; з ТДВ СК «ГАРДІАН» на користь ОСОБА_9 56000 грн за шкоду заподіяну здоров`ю та моральну шкоду у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 2800 грн; з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_9 судові витрати: витрати на виготовлення звіту про матеріально-грошову оцінку транспортного засобу в розмірі 7500 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16000 грн.

Цивільний відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні цивільний позов визнав у повному обсязі.

Цивільний відповідач ТДВ СК «ГАРДІАН» подали відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що так як в ДТП було кілька учасників, не встановлено вину лише у діях водія ОСОБА_3 та кримінальне провадження розглядається в суді, то перебіг строку на прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування припинено з моменту отримання ТДВ СК «ГАРДІАН» заяви про страхове відшкодування до моменту набрання рішенням суду законної сили. Тому вимоги вважають передчасними та просять відмовити в задоволенні позовних вимог, заявлених до ТДВ СК «ГАРДІАН».

Згідно з вимогами ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Нормами ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 10 ЦПК); доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, у тому числі, якщо йдеться про вчинення злочину, передбаченого ст.286 КК України, обумовлений не порушенням певного договірного зобов`язання, а фактом спричинення шкоди майну, здоров`ю та життю людини.

Право особи у випадку завдання шкоди кримінальним правопорушенням, передбаченим ст.286 КК України, порушене саме фактом заподіяння такої шкоди. А тому особа вправі самостійно обирати способи відшкодування такої шкоди. Це також узгоджується зі статтями 15, 16 ЦК України.

У постанові колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26 березня 2018 року у справі № 910/426/17 суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій і зазначив таке: «потерпіла особа не зобов`язана звертатися до особи, у якої застраховано цивільно-правову відповідальність заподіювача шкоди. Таке право, враховуючи висновок, викладений у рішенні Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002, може бути реалізоване безпосередньо шляхом подання відповідного позову до суду. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами в залежність від використання суб`єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту».

Цивільний відповідач ОСОБА_3 позов визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч 4. до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом не встановлено, що визнання відповідачем ОСОБА_3 позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд задовольняє вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_9 до ОСОБА_3 в повному обсязі.

Підстави і розмір цивільного позову до ТДВ «СК « ГАРДІАН » в частині матеріальної шкоди, крім зазначених вище доказів, підтверджуються також полісом №АР/6934139 від 02.12.2023, рахунком №172/07 від 15.07.2024 на засоби медичного призначення для лікування складного перелому хребта для ОСОБА_6 на суму 142000 грн, рахунком №171/07 від 15.07.2024 на засоби медичного призначення для лікування перелому плеча для ОСОБА_6 на суму 42000 грн, Звітом № 145/11-24 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 30.11.2024 року згідно якого вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «КIА SPORTAGE», р.н. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , становить 728084,33 грн, а ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу «КIА SPORTAGE», р.н. НОМЕР_3 , становить 159710,56 грн, медичною документацією.

Тому, відповідно до ст. 326 КПК України, ст.ст. 1166, 1195 ЦК України, ст.ст. 23, 32, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільний позов в частині матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі і зі страховика - ТДВ «СК « ГАРДІАН » підлягає стягненню в межах страхових виплат згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/6934139 від 02.12.2023 на користь ОСОБА_6 підтверджені витрати за шкоду заподіяну майну в розмірі 156800 гривень та 184000 гривень за шкоду заподіяну життю та здоров`ю.

Відповідно до ст. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, а тому з ТДВ «СК « ГАРДІАН » необхідно стягнути на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 9200 гривень, про що заявлено цивільним позивачем.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Відповідно до ст.1187 ЦК України за загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Згідно пункту 6 Постанови Пленуму ВССУ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Підстав для відмови страховиком від страхового відшкодування, встановлених ст.ст.32, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» судом не встановлено, оскільки на підставі наявних у розпорядженні страховика документів можливо встановити факт ДТП і необхідні похідні дані, потерпілі вчасно звернулись із заявами про відшкодування шкоди.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4 питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов`язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування.

Пунктом 19 вказаної Постанови Пленуму встановлено, що з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком.

При цьому суди також повинні мати на увазі, що порушення страхувальником визначеного договором страхування строку подання документів, що стосуються страхового випадку, не є порушенням визначеного договором строку повідомлення про настання страхового випадку.

Крім того, відповідно до Довідки до акту огляду медико- соціальною експертною комісією №523462 у зв`язку з отриманими внаслідок ДТП травмами, після довготривалого лікування та відновлення, ОСОБА_6 встановили ІІІ групу інвалідності.

Згідно п. 2 ст. 26 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, становить у разі встановлення III групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

Отже, вимоги ОСОБА_6 про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, що становить 96000 гривень за настання інвалідності III групи також необхідно задовольнити.

Щодо вимог ОСОБА_9 до ТДВ «СК «Гардіан» про стягнення 56000 гривень за шкоду заподіяну здоров`ю, то такі підтверджуються рахунком №168/07 від 12.07.2024 на пристосування для лікування переломів для ОСОБА_9 . Моральну шкоду у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 2800 гривень, цивільний позивач просить стягнути на підставі ст. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Тому вимоги ОСОБА_9 до ТДВ «СК «ГАРДІАН » необхідно задовольнити в повному обсязі.

Щодо вирішення питання про відшкодування потерпілому витрат на професійну правову допомогу, то суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу. До вказаних витрат, згідно ч. 2 ст. 120 КПК України, належать витрати на правову допомогу, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором та їх несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України - у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. Правовою підставою відшкодування таких витрат є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що з одного боку процесуально підтверджують надання правових послуг представником, а з іншого боку свідчать про сплату вартості зазначеної правової допомоги.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного вище Закону).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

На підтвердження понесених процесуальних витрат потерпілими суду надано договори про надання правової допомоги, укладені 26.11.2024 року між АБ «Костенко Сергія» та ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , а також квитанції до прибуткового касового ордера №64 від 26.11.24 та №67 від 29.11.24 на суму 8000 грн кожна (загальна сума 16000 грн), а тому їх необхідно стягнути з обвинуваченого на користь потерпілих.

Також слід стягнути з обвинуваченого на користь потерпілих витрати на виготовлення звіту про матеріально-грошову оцінку транспортного засобу в розмірі 7500 гривень, оскільки такі також знайшли своє підтвердження під час судового розгляду (квитанція №46 від 30.11.2024).

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 73, 84, 91, 100, 124, 128, 368, 370, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Цивільний позов ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_9 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_3 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 )та Товариства з додатковою відповідальністю «СК «ГАРДІАН» (, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 96) про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду завдану транспортному засобу внаслідок ДТП у розмірі 414773 (чотириста чотирнадцять тисяч сімсот сімдесят три) гривні 77 (сімдесят сім) копійок та відшкодування моральної шкоди в розмірі 200000 (двісті тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті ДТП, в розмірі 100000 (сто тисяч) гривень.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «СК «ГАРДІАН» на користь ОСОБА_6 : страхове відшкодування за шкоду заподіяну майну в розмірі 156800 (сто п`ятдесят шість тисяч вісімсот) гривень; 184000 (сто вісімдесят чотири тисячі) гривень за шкоду заподіяну життю та здоров`ю; 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, що становить 96000 (дев`яносто шість тисяч) гривень за настання інвалідності III групи; моральну шкоду у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 9200 (дев`ять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «СК «ГАРДІАН» на користь ОСОБА_9 56000 (п`ятдесят шість тисяч) гривень за шкоду заподіяну здоров`ю та моральну шкоду у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 2800 (дві тисячі вісімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_9 судові витрати: витрати на виготовлення звіту про матеріально-грошову оцінку транспортного засобу в розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16000 (шістнадцять тисяч) гривень.

Речовий доказ карту пам`яті KGENERAL MicroSDXC 32 GB залишити при матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 17.07.2024 року на:

?автомобіль «RENAULT DUSTER», р.н. НОМЕР_6 , що належить ТОВ «МРІЯ СЕРВІС»,

?автомобіль «IVECO 70С18», р.н. НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_19 ,

?вантажний автомобіль «СВ CJ-40 AXR-2», р.н. НОМЕР_7 , що належить «Кондитерській корпорації «Рошен» ДП ДП «Рошен»,

?автомобіль «КIА SPORTAGE», р.н. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 ,

?автопоїзд у складі сідлового тягача «MAN TGX», р.н. НОМЕР_1 , із напівпричепом «BENALU TF34CZ», р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_20 ,

повернути зазначені транспортні засоби їх законним володільцям.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави за проведення судових інженерно-транспортних експертиз: №СЕ-19/120-24/8372-ІТ від 29 липня 2024 року 3029,12 грн; №СЕ-19/120-24/8371-ІТ від 26 липня 2024 року 2271,84 грн; №СЕ-19/120-24/8092-ІТ від 22 липня 2024 року 3786,40 грн; №СЕ-19/120-24/8091-ІТ від 02 серпня 2024 року 7572,80 грн; №СЕ-19/120-24/8087-ІТ від 05 серпня 2024 року 7572,80 грн; №СЕ-19/120-24/8089-ІТ від 31 липня 2024 року 4543,68 грн; №СЕ-19/120-24/8088-ІТ від 02 серпня 2024 року 3786,40 грн; №СЕ-19/120-24/8475-ІТ від 02 серпня 2024 року 3029,12 грн; №СЕ-19/120-24/9350-ІТ від 19 серпня 2024 року 4543,68 грн.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1