ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
Справа № 646/4476/25
№ провадження 1-кп/646/1207/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження, які приймали участь у судовому розгляді:

прокурор Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000876 від 26 квітня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Богданівка Павлодарського району Павлодарської області Республіки Казахстан, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 289 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення

У квітні 2025 року ОСОБА_5 , перебуваючи в селі Моначинівка, з метою незаконного заволодіння чужим майном проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де в будівлі гаражу виявив мотоцикл ІЖ Юпітер-5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 8 370,00 згідно із висновком судової транспортної товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-25/10167-АВ від 29.04.2025, власником якого є ОСОБА_4 .

Після цього, реалізуючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння мотоциклом ІЖ Юпітер-5, та пересвідчившись, що даний транспортний засіб є справним, діючи з корисливим мотивом з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника та впевнившись, що ніхто не зможе завадити доведенню його дій до кінця, за допомогою ключа привів у дію двигун мотоциклу ІЖ Юпітер-5, реєстраційний номер НОМЕР_1 та, керуючи транспортним засобом, поїхав з місця вчинення кримінального правопорушення до свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим незаконно заволодівши і розпорядившись мотоциклом ІЖ Юпітер-5 на власний розсуд.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 289 Кримінального кодексу України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у приміщення.

ІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Судом було роз`яснено ОСОБА_5 суть обвинувачення і з`ясовано, чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винуватим і чи бажає давати показання.

Обвинувачений пояснив суду, що чітко розуміє, що його обвинувачено за частиною другою статті 289 Кримінального кодексу України, його дії кваліфікуються як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у приміщення.

ОСОБА_5 зазначив, що повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні, визнає фактичні обставини кримінального правопорушення стосовно часу, місця, способу вчинення та буде давати показання.

На виконання вимог статті 349 Кримінального процесуального кодексу України судом з`ясовано думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження.

Прокурор заявила клопотання про застосування положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України та просила не досліджувати обставини справи у повному обсязі, оскільки обвинувачений фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.

Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прокурор просила суд обмежитись, окрім допиту обвинуваченого, дослідженням документів, які характеризують особу ОСОБА_5 , та документів стосовно речових доказів у справі.

Потерпілий ОСОБА_4 надав суду заяву, у якій просив суд провести розгляд кримінального провадження № 0000876 від 26.04.2025 без його участі; зазначив, що претензій матеріального та майнового характеру до обвинуваченого не має; питання визначення обвинуваченому покарання залишив на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти дослідження обставин справи та підтвердження їх доказами у порядку частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та беззаперечно, фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення ним не оспорюються, суд за згодою обвинуваченого, прокурора, які уважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб і інші обставини скоєння кримінального правопорушення, а також, форму вини і спрямованість умислу, мотиви кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності, уважає за доцільне не досліджувати у повному обсязі докази відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, а обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням документів, які характеризують його особу, та документів стосовно речових доказів у справі.

Судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст такого порядку та у суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін, обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оспорюються, усвідомлює обмеження у подальшому оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні за частиною другою статті 289 Кримінального кодексу України визнав у повному обсязі та пояснив суду, що дійсно проник у гараж, розташований у АДРЕСА_3 , та заволодів мотоциклом ОСОБА_4 ІЖ Юпітер-5; потім поїхав на ньому до села Гусинка, де він фактично проживає; щиро кається у скоєному.

Окрім безпосередньо отриманих під час судового розгляду показань обвинуваченого у судовому засіданні досліджено документи, що характеризують особу ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що згідно із відповіддю Комунального некомерційного підприємства «Куп`янське територіальне медичне об`єднання» Куп`янської міської ради Харківської області № 505-02 від 29.04.2025, ОСОБА_5 до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра за медичною допомогою не звертався, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра в установі не перебуває і не перебував.

Згідно із довідкою-характеристикою, складеною 29.04.2025 поліцейським офіцером громади СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 30.04.2025 за даними системи ІПНП неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, на обліку у Куп`янському РВП ГУНП в Харківській області не перебуває. За час проживання зарекомендував себе негативно, підтримує стосунки з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя. З сусідами теплих та дружніх стосунків не підтримує.

За відомостями інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», наданими УІАП ГУНП в Харківській області на вимогу слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягався, непогашеної чи незнятої в установленому законом порядку судимості не має.

Відповідно до статті 94 Кримінального процесуального кодексу України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Обвинувачений не заперечує допустимість та належність доказів, представлених стороною обвинувачення, а так само і не оспорює фактичні обставини.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 289 Кримінального кодексу України доведена повністю, просила суд визнати обвинуваченого винним у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення та призначити покарання за частиною другою статті 289 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком у мінімальних межах передбачених санкцією зазначеної частини статті; не заперечує, при призначенні судом покарання обвинуваченому, щодо застосування відносно ОСОБА_5 статті 75 Кримінального кодексу України.

ІІІ. Стаття закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд уважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 289 Кримінального кодексу України, повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, досліджених у судовому засіданні, та які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд уважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.

Ураховуючи зібрані у справі докази та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід визнати винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та кваліфікувати його дії за:

- частиною другою статті 289 Кримінального кодексу України за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого з проникненням у приміщення.

IV. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Згідно із статтею 66 Кримінального кодексу України обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття ОСОБА_5 .

Стосовно наявності обставини, яка, на переконання сторони обвинувачення, обтяжує покарання обвинуваченому, передбаченої пунктом 11) частини першої статті 67 Кримінального кодексу України, суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 67 Кримінального кодексу України при призначенні покарання обставинами, які його обтяжують, зокрема, визнається вчинення злочину з використанням умов воєнного або надзвичайного стану, інших надзвичайних подій.

Суд має право, залежно від характеру вчиненого кримінального правопорушення, не визнати будь-яку із зазначених у частині першій цієї статті обставин, за винятком обставин, зазначених у пунктах 2, 6, 6-1, 7, 9, 10, 12 такою, що обтяжує покарання, навівши мотиви свого рішення у вироку.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до висновку, викладеного в ухвалі Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 17 січня 2023 року (справа № 404/3367/22, провадження № 51-207 ск 23), вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану та з використанням умов воєнного стану по своїй суті є різними за кримінально правовим значенням поняттями.

Вчинення злочину з використанням умов воєнного стану означає, що винна особа з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення використовує: найбільш несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство.

Обтяжуюча покарання обставина, передбачена пунктом 11) частини першої статті 67 Кримінального кодексу України, а саме вчинення злочину з використанням умов воєнного або надзвичайного стану, інших надзвичайних подій може бути врахована судом лише в аспекті індивідуалізації кримінальної відповідальності.

Оскільки стороною обвинувачення не обґрунтувано, у чому саме полягало використання ОСОБА_5 умов воєнного стану під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 289 Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для урахування цієї обставини, як такої, що обтяжує його покарання відповідно до пункту 11) частини першої статті 67 Кримінального кодексу України.

V. Мотиви призначення покарання

Відповідно до частини другої статті 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При визначенні розміру покарання суд керується вимогами статей 65 67, 70 Кримінального кодексу України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами), дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність усіх обставин, що характеризують злочин (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Ураховуючи межі судового розгляду, визначені статтею 337 Кримінального процесуального кодексу України, суд не вправі погіршувати становище обвинуваченого, у тому числі, в частині обставин, що обтяжують покарання.

У відповідності до положень статті 12 Кримінального кодексу України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, є тяжким злочином.

Суд ураховує, що ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває; до кримінальної відповідальності раніше не притягувався; щиро розкаявся у скоєному.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи, характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, способу вчинення кримінального правопорушення, наслідків, які від нього настали, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обставин, що обтяжують покарання, відсутність у потерпілого претензій майнового та матеріального характеру, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого призначити йому покарання за частиною другою статті 289 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком визначеним нижньою межею, що встановлена санкцією частини статті.

Передбачене санкцією частини другої статті 289 Кримінального кодексу України додаткове покарання у виді конфіскації майна є альтернативним, і доцільність його застосування вирішується судом у кожному конкретному випадку.

Суд, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, даних, що характеризують особу обвинуваченого, його майновий стан, дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без призначення йому додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Згідно із абзацом першим частини першої, частинами третьою та четвертою статті 75 Кримінального кодексу України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Керуючись приписами абзацу першого частини першої, частинами третьою та четвертою статті 75, частинами першою та третьою статті 76 Кримінального кодексу України, суд уважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробування з покладенням відповідних обов`язків.

VII. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

З матеріалів справи встановлено, що у кримінальному провадженні наявні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 1 782,80 гривень, що підтверджується довідкою про витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-25/10166-ТВ від 29.04.2025, які, відповідно до частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов не заявлений.

Викривач у кримінальному провадженні відсутній, тому розмір пропонованої винагороди викривачу не визначався.

Підстави для застосування заходів кримінально правового характеру щодо юридичної особи відсутні.

В ході досудового розслідування перекладач не залучався.

Відповідно до постанови слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області від 26.04.2025 визнано речовими доказами:

-мотоцикл Юпітер 5, 1986 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

-мікрохвильову піч Delfa M D202MB, 230 В 50Гц, потужність 700 Вт, частота 2450 МГц, дата виготовлення 20.08.2021, серійний номер MW20 210804147.

Згідно із гарантійною розпискою від 25.04.2025, наданою на ім`я начальника Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, ОСОБА_6 , головному спеціалісту загального відділу Кіндрашівської ОТГ Куп`янського району Харківської області, передано на відповідальне зберігання мотоцикл марки «ІЖ» модель «Юпітер-5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, двигун № НОМЕР_2 , червоного кольору, та мікрохвильову піч чорного кольору до вирішення питання у межах відповідного кримінального провадження.

Ухвалою слідчої судді Основ`янського районного суду міста Харкова від 30.04.2025 наладено арешт на:

- мотоцикл в корпусі червоного кольору, 1986 року випуску, моделі ІЖ Юпітер-5, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- мікрохвильову піч Delfa M D202MB, 230 В 50Гц, потужність 700 Вт, частота 2450 МГц, дата виготовлення 20.08.2021, серійний номер MW20 210804147.

Долю речових доказів, слід вирішити відповідно до статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Керуючись статтями 128, 129, 368, 374 та 395 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 289 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі частини першої статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

На підставі частин третьої та четвертої статті 75 Кримінального кодексу України встановити ОСОБА_5 іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

На підставі частини першої та пунктів 2) та 4) частини третьої статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-25/10167-АВ від 29.04.2025 у розмірі 1 782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок.

Арешт, накладений на:

- мотоцикл в корпусі червоного кольору, 1986 року випуску, моделі ІЖ Юпітер-5, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- мікрохвильову піч Delfa M D202MB, 230 В 50Гц, потужність 700 Вт, частота 2450 МГц, дата виготовлення 20.08.2021, серійний номер MW20 210804147

скасувати.

Речові докази:

-мотоцикл Юпітер 5, 1986 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

-мікрохвильову піч Delfa M D202MB, 230 В 50Гц, потужність 700 Вт, частота 2450 МГц, дата виготовлення 20.08.2021, серійний номер MW20 210804147

-повернути володільцю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_4 , номер телефона: НОМЕР_3 .

Матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000876 від 26 квітня 2025 року, залишити у справі № 646/4476/25, провадження № 1-кп/646/1207/2025.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Основ`янський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок складено, підписано та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті 11 вересня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1