Вирок

Іменем України

07.05.2025 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000101 від 05.02.2025 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Булаї Погребищенського району Вінницької області, неодруженого, із середньою освітою, зайнятого тимчасовими заробітками, раніше не судимого, інваліда війни 2-ї групи, ветерана військової служби, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , т.м. НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.291 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

04.02.2025 року приблизно о 14 год. 15 хв. ОСОБА_4 , керуючи легким персональним електричним транспортним засобом (електросамокатом) марки "Proove" із серійним номером Р01E24S04608, який згідно із ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» є колісним транспортним засобом, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину, по вул. В.Великого в напрямку вул. Кн. Ольги міста Львова, грубо порушуючи вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, із змінами та доповненнями, а саме: п. 1.5 «дія або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п.1.10 «транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів»; п. 2.3. підпункт б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», підпункт д) «не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», п. 11.13. «забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів i за умови виконання вимог пунктів 26.1, 26.2 та 26.3 цих правил», був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, зокрема, під час руху по тротуарі не зменшив швидкість керованого ним легкого персонального електричного транспортного засобу (електросамокату) до повної його зупинки та навпроти будинку № 51, що по вул. В.Великого у місті Львові, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котра рухалась по тротуару назустріч відносно напрямку руху самоката по вул. В.Великого у місті Львові, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження: закритий відламковий перелом лівої плечової кістки на рівні хірургічної шийки зі зміщенням фрагментів, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив порушення чинних на транспорті правил, які убезпечують рух, що спричинило тяжкі наслідки, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 291 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.291 КК України, визнав повністю, надав детальні показання про мотиви та обставини вчинення злочину. Пояснив, що в один із днів лютого 2025 року, точної дати вже не пригадує, він повертався з обіду до місця виконання робіт, якими він тимчасово займається. При цьому, пересувався на власному електросамокаті, який попередньо придбав для швидкого переміщення по місту з робочою метою. Їхав в потрібному йому напрямку по вул. В. Великого у м. Львові: спочатку по велосипедній доріжці, а згодом по тротуару. В цей час він розвинув швидкість приблизно на рівні 25 км/год. В один з моментів виявив, що в зустрічному напрямку по пішохідному переході рухається старша жінка, тому почав застосовувати гальмування, однак, уникнути зіткнення не зміг, оскільки не було достатньо місця для маневру. У випадку зміни напрямку руху міг би виїхати на проїжджу частину і потрапити під колеса автомобільного транспорту. Вважає, що причиною наїзду є, зокрема, поганий його зір на одне око і значна швидкість, яку він розвинув на самокаті. Після наїзду самостійно викликав швидку допомогу, провідував потерпілу в лікарні, а потім вдома за місцем лікування. Повністю відшкодував їй заподіяну шкоду, оплатив усі витрати, пов`язані з лікуванням, попросив вибачення за скоєне. У вчиненому розкаюється, жаліє про те, що сталося, і просив суворо його не карати з урахуванням правильних висновків, які він для зробив із того, що сталося, та позиції потерпілої, яка до нього жодних претензій не має.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, водночас подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій одночасно зазначила, що претензій до обвинуваченого не має і просить суд його суворо не карати. З урахуванням поданої заяви, спільної думки сторін кримінального провадження про те, що неявка потерпілої, яка є особою похилого віку, не перешкоджає розгляду справи, а також з огляду на подану потерпілою заяву про проведення судового засідання за її відсутності, в якій водночас викладено позицію потерпілої у справі, суд відповідно до ст.325 КПК України ухвалив розгляд справи проводити за відсутності потерпілої, яка в межах диспозитивності процесу скористалась своїм правом на подання відповідної заяви про розгляд справи без її присутності.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу та на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих даних на особу обвинуваченого, а також документів, що стосуються речових доказів і процесуальних витрат у справі.

Отже, суд вважає доведеним факт скоєння ОСОБА_4 порушення чинних на транспорті правил, які убезпечують рух, що спричинило тяжкі наслідки, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

З огляду на викладене при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке з урахуванням положень ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, яке посягає на встановлений в державі порядок забезпечення безпеки руху, наявність обтяжуючих покарання обставин, якими суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку, наявність пом`якшуючих обставин, якими суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння ним розкриттю кримінального правопорушення, особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, являється ветераном військової служби, інвалідом 2-ї групи внаслідок війни, який отримав поранення при захисті України від збройної агресії російської федерації, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Тому з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеру і ступеня його суспільної небезпеки, даних, які позитивно характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а також беручи до уваги, що останній вперше притягається до кримінальної відповідальності, є інвалідом війни, самостійно викликав швидку допомогу потерпілій і повністю відшкодував їй витрати по лікуванню, досяг порозуміння з останньою, у зв`язку з чим вона претензій до нього не має, що в сукупності свідчить про позитивну посткримінальну поведінку обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу, яке у даному випадку здатне сприяти досягненню завдань покарання для обвинуваченого та виконувати функції як спеціальної, так і загальної превенції. При цьому, саме така міра покарання слугуватиме практичній реалізації принципу індивідуалізації покарання, яке має враховувати усі обставини в сукупності з даними про особу обвинуваченого.

У даному кримінальному провадженні запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

У справі наявні процесуальні витрати за проведення експертиз. Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування Львівським НДЕКЦ МВС України проводились судова експертиза технічного стану транспортного засобу (№СЕ-19/114-25/3860-ІТ від 18.03.2025 року), транспортно-трасологічна експертиза (№СЕ-19/114-25/3859-ІТ від 18.03.2025 року), експертиза обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди (№СЕ-19/114-25/4288-ІТ від 21.03.2025 року). Згідно наявних довідок загальна вартість виконаних експертиз становить 9948 (дев`ять тисяч дев`ятсот сорок вісім) грн. 75 коп. Зазначена сума витрат на проведення експертиз згідно ст.124 КПК України підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

У справі наявні підстави для застосування правових приписів ст.174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.291 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП АДРЕСА_3 ) на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз технічного стану транспортного засобу, транспортно-трасологічної експертизи та експертизи обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди в сумі 9948 (дев`ять тисяч дев`ятсот сорок вісім) гривень 75 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 11.02.2025 року на електросамокат марки "Proove" із серійним номером Р01E24S04608.

Речові докази у справі: 1) DVD-R диск із записами з місця події від 04.02.2025 року зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000101 (в матеріалах досудового розслідування); 2) електросамокат марки "Proove" із серійним номером Р01E24S04608, який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів у м. Львові по вул. Авіаційна, 7, - повернути власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1