Справа № 367/1825/25
Провадження по справі № 1-кп/367/711/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ірпені кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2025 за № 0000005 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Народичі Житомирської області, громадяки України, незаміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

28.05.2024 Ірпінським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.01.2025 приблизно о 17 год. 00 хв. (точний час не встановлено) ОСОБА_4 , яка була протягом року засуджена за ч. 1 ст. 309 КК України, перебуваючи неподалік озера поблизу вулиці Миру в місті Ірпені Бучанського району Київської області (точне місце не встановлено), побачила на землі поліетиленовий пакет із пазовою застібкою із вмістом кристалічної речовини білого кольору, яка містить у собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, масою в речовині 0,265 г. У цьому ж місці та в цей же час ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання вказаної речовини для власного вживання, без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою власного вживання, без мети збуту, незаконно, не маючи на те спеціального дозволу, правою рукою підняла із землі поліетиленовий пакет із пазовою застібкою із вмістом кристалічної речовини білого кольору, яка містить у собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, масою в речовині 0,265 г. Таким чином, ОСОБА_4 , будучи протягом року засудженою за ч. 1 ст. 309 КК України, шляхом привласнення знайденого незаконно придбала особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, масою у речовині 0,265 г для власного вживання, без мети збуту. Продовжуючи реалізувати свій умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у тому ж місці, в той же час, будучи протягом року засудженою за ч. 1 ст. 309 КК України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, незаконно, не маючи на те спеціального дозволу, поклала поліетиленовий пакет із пазовою застібкою із вмістом кристалічної речовини білого кольору, яка містить у собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, масою в речовині 0,265 г, до лівої кишені штанів, в які була одягнена, де зберігала вказану психотропну речовину для власного вживання, без мети збуту приблизно до 18 год. 58 хв. (точний час не встановлено) 20.01.2025.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, а саме - незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинені протягом року після засудження за цією статтею.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, винуватою себе визнала, дала логічні та послідовні показання, які відповідають встановленим обставинам в обвинувальному акті, щиро розкаялася та просила суд суворо її не карати та не позбавляти волі.

Оскільки сторони кримінального провадження не оспорюють жодну з обставин, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні, і викладені в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, а тому відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції.

За таких обставини, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченої ОСОБА_4 , показання якої відповідають фактичним обставинам справи, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Суд вважає, що обвинувачена ОСОБА_4 надала суду правдиві показання, які відповідають обставинам кримінального провадження та свідчать про вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинені протягом року після засудження за статтею 309 КК України.

Загальні засади призначення покарання визначені в ст. 65 КК України, відповідно до якої покарання призначається 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а також конкретні обставини та факти їх вчинення ОСОБА_4 .

Суд ураховує особу винної ОСОБА_4 , яка раніше судима, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, незаміжня та не працевлаштована, за місцем проживання негативно не характеризується.

До обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, яке виразилося в тому, що обвинувачена жалкувала щодо вчиненого та засуджувала свою поведінку.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 не встановлено.

Суд ураховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховується судом і те, що Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у демократичному суспільстві у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме: гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи.

У той же час, з урахуванням вищевикладеного, конкретних обставин скоєння кримінального правопорушення, яке вона вчинила протягом року після засудження за статтею 309, особи обвинуваченої, наявності обставини, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає необхідним призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України, оскільки, на думку суду, її виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Крім того, вироком Ірпінського міського суду Київської області від 28.05.2024 ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки, згідно ст. 59-1 КК України покладено відповідні обов`язки.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинила нове кримінальне правопорушення після постановлення попереднього вироку Ірпінським міським судом Київської області від 28.05.2024, яким останню засуджено за ч. 1 ст. 309 до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 із застосуванням ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком.

У зв`язку з наведеним, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі, із визначенням остаточного покарання у порядку ст. 71 КК України. Саме вказаний вид покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідатиме тяжкості вчиненого та особі обвинуваченої, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 170, 171, 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (один) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч.1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання ОСОБА_4 частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Ірпінського міського суду Київської області від 28.05.2024 та призначити остаточне покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази по справі: кристалічну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP масою 0,265 г, передані на зберігання до кімнати збереження речових доказів ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи № СЕ-19/111-25/5366-НЗПРАП в сумі 3183 грн. 60 коп.

Вирок суду першої інстанції в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу протягом 30-ти діб з моменту його проголошення до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Ірпінського міського суду Київської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1