Справа № 932/2545/20
Провадження № № 1-кп/201/67/2025
УХВАЛА

22 травня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра кримінальне провадження № 0002329 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочинів передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні злочинів передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні злочинів передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачені ОСОБА_4

ОСОБА_6

ОСОБА_5

захисники ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

ОСОБА_11

ОСОБА_12

ОСОБА_13

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соборного районного суду м. Дніпра перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачених у вчиненні злочинів передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у виді особистого збов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 з покладення на нього обов`язків: прибувати за кожною вимогою на визначений час до суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання; не відлучатися із міста Дніпро без дозволу суду.

Під час обґрунтування свого клопотання, прокурор посилався на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину і відносно нього у цьому провадженні обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою, який ухвалою суду від 24.12.2020 було змінено на домашній арешт у нічний час. Строк дії ухвали про застосування домашнього арешту не було продовжено, так як прокурором не заявлялось відповідне клопотання і строк дії цього запобіжного заходу завершився.

В подальшому, ухвалою суду від 05.05.2022 року до обвинуваченого ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід вже у виді особистого зобов?язання, строком на два місяці, із покладенням обов?язку, передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме, не відлучатися з м. Дніпро більш ніж на дві доби без дозволу суду. Після закінчення строку, на який було покладено обов`язки, ухвала суду припинила свою дії, а обов`язки були скасовані.

Станом, на теперішній час, стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 не обрано жодного запобіжного заходу, проте систематичні порушення з боку останнього, які виражаються у неодноразовому неприбутті за викликом суду без поважної на те причини вказують про необхідність нової оцінки судом наявності ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від суду та ступеню його вірогідності.

Крім того, враховуючи на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі його визнання винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та наявність обвинувачень у вчиненні інших кримінальних правопорушень існує наявність ризику переховування від суду та повторного вчинення правопорушень.

Також, прокурор зауважував, що при виконанні ухвали суду від 15.05.2025 про привід, встановлено, що ОСОБА_5 не проживає за відомою адресою і про зміну місця проживання суд та сторону обвинувачення не повідомляв, на теперішній час фактичне місце перебування ОСОБА_5 залишається невідомим, що у свою чергу унеможливлює ефективне застосування заходів забезпечення прибуття до суду відповідно до ст. 323 КПК України.

Тому, з огляду на те, що судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження триває, а раніше встановлені ризики залишаються актуальними, прокурор вважає за доцільне повторно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що викладені в ньому ризики не відповідають дійсності. Щодо причин неявки до суду, обвинувачений зазначив, що перебував на лікуванні, що підтверджується відповідними медичними документами, у зв`язку з чим не мав можливості брати участь у судовому засіданні.

Захисник ОСОБА_12 яка представляє інтереси ОСОБА_5 , у судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання прокурора, вказавши на те, що викладені в ньому ризики не мають належного обґрунтування та не підтверджені доказами. Стосовно неявки її підзахисного на судові засідання, захисниця наголосила, що ОСОБА_5 не вчиняв жодних дій, спрямованих на ухилення від участі в суді. Його відсутність була зумовлена об`єктивними причинами, зокрема хворобою, що підтверджується наданими медичними документами. Щодо ОСОБА_5 , за місцем реєстрації, захисник пояснила, що її підзахисний не змінював постійного місця проживання та фактично проживає за вказаною адресою, однак іноді може перебувати або ночувати в інших місцях, що не свідчить про намір переховуватися від суду.

Інші захисники та обвинувачені заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на його необґрунтованість, підтримували позицію захисника ОСОБА_12 та її підзахисного.

Вислухавши думку учасників та дослідивши матеріали клопотання, суд, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Вирішуючи зазначене клопотання слід виходити із загальних засад кримінального процесу, серед яких диспозитивність, змагальність і рівність сторін в поданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості, і положень, які регламентують взагалі можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Судом встановлено, що прокурор обґрунтовано просить застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки на даний час відносно останього жоден запобіжний захід не діє, обвинувачений систематично не з`являється до суду без поважних причин, крім того, не повідомив про зміну місця проживання, у зв`язку із чим, на теперішній час його місцезнаходження невідоме. Тому з урахуванням тяжкості обвинувачення, ризику переховування та можливого повторного вчинення злочинів, існує необхідність про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Сторона захисту, у ході судового розгляду, заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, обґрунтовуючи свою позицію тим, що обвинувачений перебував на лікуванні, що підтверджується відповідними медичними документами, у зв`язку з чим він не мав можливості бути присутнім на судових засіданнях.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, то обґрунтованість підозри не перевіряється з огляду на те, що суд до вирішення справи не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В судовому засіданні, вирішуючи питання доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд, встановив наявність ризику переховування від суду та повторення протиправної поведінки, з огляду на систематичні неявки останнього у судові засідання без поважних причин.

Суд звертає увагу, що раніше надані обвинуваченим ОСОБА_5 , підтвердження, щодо поважності його неявок у судові засідання через хворобу, не вбачають належного обґрунтування та не можуть бути прийнятими судом, оскільки, стороною захисту не надано доказів існування у обвинуваченого тяжкої хвороби або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад, що відповідно до ст. 138 КПК України є поважною причиною неприбуття на виклик суду.

Суд наголошує, що відповідно до положень ст. 138 КПК України визначено перелік обставин, які виправдовують неприбуття викликаної особи, до яких належать зокрема, тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад.

Чинний кримінальний процесуальний кодекс України не містить визначення терміну «тяжка хвороба». Відсутнє таке поняття і в медицині. За таких обставин вказане поняття належить до категорії оціночних, а тому враховуючи мету ст. 138 КПК України, якою визначено обставини, що об`єктивно перешкоджають (унеможливлюють) з`явлення особи на виклик, та, як наслідок, виправдовують її неявку, на переконання суду, тяжкою у розумінні КПК України є хвороба, яка об`єктивно перешкоджала (унеможливлювала) з`явлення особи на виклик, а сама по собі хвороба обвинуваченого в контексті ст. 138 КПК України, за умови, що вона об`єктивно не перешкоджала (унеможливлювала) його з`явлення на виклик до суду, не може бути поважною причиною неприбуття обвинуваченого на виклик.

Зі змісту медичних документів наданих до суду стороною захисту під час судового засідання на підтвердження стану здоров`я обвинуваченого, судом встановлено, що діагноз обвинуваченого, призначене йому лікування та необхідні обстеження, не містять даних про те, що обвинувачений за своїм станом здоров`я чи за призначеним лікуванням об`єктивно не може прибути до суду, а тому суд вважає неповажними причини неявок обвинуваченого до суду.

Таким чином, за сукупністю вищевказаних обставин та фактів, суд приходить до висновку про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України і відносно обвинуваченого може бути обрано вказаний запобіжний захід.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, негативних даних, яких не має, його поведінку під час судового розгляду за відсутності відносно нього жодних запобіжних заходів протягом тривалого часу, його соціальні зв`язки, які є сталими, так як він проживає з матір`ю, не одружений, не має дітей, працює, раніше не судимий, в даний час додатково обвинувачується у вчиненні ще двох тяжких злочинів. Також суд враховує обставини злочину, описані в обвинувальному акті, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, яке являється тяжким, те, що всі потерпілі у кримінальному провадженні допитані, тривалість кримінального провадження, а також ступінь вірогідності встановленого судом ризику, яка невисока, що свідчить про те, що запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання достатньо для забезпечення вказаних ризиків.

Отже, вирішуючи питання про види обов`язків, які необхідно покласти на ОСОБА_5 , а також, враховуючи сукупність вищевикладених обставин та фактів, зокрема, поведінку обвинуваченого, систематичні неявки останнього до суду, без поважних та те причин, суд вважає за необхідне покласти на останнього обов`язки, передбачені п.п. 1,2,3 ч.5 ст.194 КПК України, оскільки саме такі обов`язки забезпечать встановлений судом ризик.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 199 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати з 22 травня 2025 року до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід запобіжний у виді особистого зобов`язання строком на два місяці, тобто до 22 липня 2025 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обов`язок передбачений ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до суду;

-повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

-не відлучатися з м. Дніпро без дозволу суду.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2-х розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Повний текст буде проголошено 23.05.2025 року о 10-00 год.

Ухвала окремому оскарженню на підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1