В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/459/25

Провадження № 1-кп/936/82/2025

14.05.2025 селище Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Воловець кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000063 від 23.03.2025 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Латірка, Воловецького району, Закарпатської області, не одруженого, не працюючого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу вимог ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_5 , із 14.11.2024 по 23.03.2025, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог статті 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, в порушення вимог Закону України «Про запобігання і протидію домашньому насильству», а також в порушення вимог Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція), маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, систематично вчиняв психологічне насильство над своєю співмешканкою ОСОБА_4 , що призвело до її психологічних страждань, погіршило якість життя потерпілої.

Так, 14.11.2024 близько 17:00 год ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння та знаходячись по місцю спільного проживання зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно ОСОБА_4 дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах нецензурними словами та погрозах фізичною розправою, за що постановою Воловецького районного суду Закарпатської області 26.11.2024 ОСОБА_5 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у справі №936/1318/24 та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Крім цього, 28.02.2025 близько 19:00 год ОСОБА_5 знаходячись по місцю спільного проживання зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно ОСОБА_4 дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах нецензурними словами, погрозах фізичною розправою, за що постановою Воловецького районного суду Закарпатської області 13.03.2025 ОСОБА_5 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у справі №936/274/25 та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн.

У подальшому, 23.03.2025 близько 21:30 год ОСОБА_5 знаходячись по місцю спільного проживання зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно ОСОБА_4 дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах нецензурними словами, погрозах фізичною розправою.

Отже вказаними насильницькими діями ОСОБА_5 заподіяв своїй співмешканці ОСОБА_4 систематичних психологічних страждань, що виразилися в словесних образах нецензурними словами, погрозах фізичною розправою, які викликали у потерпілої ОСОБА_4 побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному здоров`ю.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що в нього дійсно з співмешканкою виникали конфлікти та сварки. Просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що між нею та ОСОБА_5 дійсно виникали сварки, але претензій до обвинуваченого не має, а тому просила суворо його не карати.

Фактичні обставини справи не оспорюються в судовому засідання ні обвинуваченим, ні іншими учасниками процесу.

З огляду на це, суд з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та немає сумніву в добровільності їх позицій, роз`яснивши, що він в такому випадку позбавляється права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, розглянув справу за правилами передбаченими цими нормами.

Оцінюючи зібрані по справі докази, а саме що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 умисно систематично вчиняв щодо своєї співмешканки ОСОБА_4 фізичне та психологічне насильство, що призвело до фізичних або психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, а тому його дії правильно кваліфіковано за ст. 126-1 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні виду і міри покарання обвинуваченому суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (нетяжкий злочин), особу обвинуваченого, котрий посередньо характеризується по місцю проживання, на обліку в лікаря- нарколога та психіатра у КНП "Воловецька центральна лікарня Воловецької селищної ради" не перебуває.

Також суд враховує досудову доповідь, згідно якої ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства є високим, в тому числі можливе звільнення від відбування покарання із випробуванням та покладенням відповідних обов`язків.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає визнання обвинуваченим своєї вини, а обставиною, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп?яніння.

З врахуванням наведеного, зокрема обвинувачений критично ставиться до вчиненого ним кримінального правопорушення, матеріальних збитків не заподіяно, вчинив нетяжкий злочин, покарання за попереднім вироком відбув повністю, думку прокурора щодо призначення покарання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді громадських робіт, визначеному санкцією ст.126-1 КК України.

Враховуючи систематичність вчинення домашнього насильства по відношенню до потерпілої, суд приходить до висновку, що в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством необхідно застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок, передбачений п.5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме пройти програму для кривдників.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальних витрат та речових доказів немає.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити попередній.

Суд, керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст. 91-1 КК України застосувати до засудженого ОСОБА_5 обмежувальні заходи на строк 2 (два) місяці та покласти обов`язок, передбачений п. 5 ч.1 ст. 91-1 КК України направити до Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області для проходження програми для кривдників.

До вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_5 залишити попередній домашній арешт.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний термін з часу його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1