Справа № 734/1900/23
1-кп/729/16/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі головуючої судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні, яке внесенедо ЄРДР № 0000473 від 13.12.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Бобровицького районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000473 від 13.12.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 , передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

Прокурором подано письмове клопотання про продовження строку застосування ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на два місяці, який згідно ухвали Бобровицького районного суду Чернігівської області від 09.06.2025 року закінчується 09.08.2025 року.

У своєму клопотанні прокурор посилається на обґрунтованість підозри обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині ОСОБА_8 , з хуліганських мотивів.

Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_3 , застосовувався судом з урахуванням особи обвинуваченого, обставин вчинення злочину та з метою запобігання ризикам, визначених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наведені обставини свідчать, що заявлені ризики та суспільна небезпека особи обвинуваченого не зменшилась та виправдовує застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження доцільним буде покладення на обвинуваченого, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 22.08.2024 року ОСОБА_3 було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від09.07.2025 року ОСОБА_3 даний запобіжний захід було продовжено до09.09.2025 року.

Кримінальне провадження розглядається колегіально: головуючий у справі суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Враховуючи те, що суддя зі складу колегії суддів - суддя ОСОБА_9 відсутня у зв`язку з перебуванням у щорічній відпустці, питання стосовно продовження строку дії запобіжного заходу вирішується головуючим суддею ОСОБА_1 .

При цьому суд керується п. 5 Роз`яснення Верховного Суду відповідно до листа №1/0/2-22 від 03.03.2022 р. «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», де визначено, що «У разі неможливості у визначений КПК України строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою ст. 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально».

Відтак, суд приходить до висновку, що оскільки законодавець передбачив можливість розгляду питання продовження строку тримання під вартою суддею, членом колегії, одноособово, у разі неможливості у визначений КПК України строк розглянути це питання колегією суддів, в умовах воєнного стану, можливий такий розгляд і щодо більш м`якого запобіжного заходу.

Учасники справи, присутні у судовому засіданні погодилися з таким порядком вирішення клопотання.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 , підтримала подане клопотання та вважає за необхідне продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з підстав, наведених у клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення себе не визнав, злочину у якому його обвинувачують він не вчиняв, є допитані свідки, які вказують, що злочин вчинила інша особа, участі у бійці не брав, його обумовили інші особи, які самі вчинили цей злочин, ризики названі прокурором не відповідають дійсності, покладені на нього обов`язки він не порушує, сам добровільно з`явився для обрання йому запобіжного заходу, намірів впливати на свідків не має, просить суд змінити йому запобіжний захід із цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби, посилаючись на те, що він має намір працевлаштуватися, щоб утримувати свою сім`ю.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, посилаючись на відсутність ризиків, вказаних прокурором, просив змінити обвинуваченому запобіжний захід із цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби. Звертає увагу суду, що сторона обвинувачення звертається до суду з ідентичним клопотанням і з тими самими помилками.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні просить задовольнити клопотання про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, вважає, що заявлені у клопотанні прокурором, ризики є реальними, а інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку .

Дослідивши клопотання, вислухавши доводи сторін, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження, в тому числі, є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу суд повинен врахувати наявність ризиків, зазначених в ст.177 КПК України, а також оцінити в сукупності обставини, які визначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Так, за приписами частини першої, другої та шостої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.

Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 22.08.2024 року ОСОБА_3 було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від09.07.2025 року ОСОБА_3 даний запобіжний захід було продовжено до09.09.2025 року.

Кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, метою якого є встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом, що виключає можливість оцінки судом обґрунтованості підозри. Разом з тим, оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії запобіжного заходу, суд виходить із наступного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому.

Отже ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формі або формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Звертаючись до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу, прокурор має викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.

Під час обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді цілодобового арешту у судових засіданнях було установлено наявність ризиків, передбаченихп.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину, а також те, що обставини, за яких судом обвинуваченим було обрано та продовжено запобіжний захід у виді цілодобового арешту , не відпали, суд приходить до висновку, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству, азастосування більш м`якого запобіжного заходу як того просив обвинувачений та його захисник не забезпечить належну процесуальну поведінку та дасть можливість перешкоджати судовому розгляду.

Оскільки розгляд кримінального провадження триває, продовження застосування саме такого запобіжного заходу для ОСОБА_3 , буде достатнім та необхідним для належної поведінки обвинуваченого і таким, що зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, оскільки підстав для застосування більш суворого або більш м`якого запобіжного заходу на даний час не встановлено.

Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого закінчується 09 вересня 2025 року, а закінчити судовий розгляд до цього часу не є можливим, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

За таких обставин, клопотання прокурора підлягає задоволенню, оскільки суд погоджується з доводами прокурора стосовно продовження існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду.

Посилання сторони захисту, що ОСОБА_3 потрібно працювати, щоб утримувати родину, а також той факт, що обвинувачений, перебуваючи під цілодобовим нічним арештом не порушує обов`язки покладені на нього, не може бути розцінено, як підставу для задоволення клопотання про змінузапобіжного заходу з цілодобового арешту на домашній арешт у нічний час, так як, вищезазначені обставини з урахуванням серйозності обвинувачення та обставин скоєння злочину, та суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у разі доведеності його вини, не свідчать про наявність у обвинуваченого ОСОБА_3 перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту, а клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосування обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, оскільки саме такий запобіжний захід не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду,а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 331 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Продовжити дію запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_3 , заборонивши цілодобово залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , дозволивши залишати житло під час оголошення повітряної тривоги для прослідування в укриття та відвідування медичних закладів за місцем проживання обвинуваченого, строком на два місяці до 02 листопада 2025 року включно.

Продовжити, покладені на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, до 02 листопада 2025 року, а саме:

- прибувати за кожною вимогою суду у визначений час;

- не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування із свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні, окрім спілкування із свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід. Працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали надіслати для виконання ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Строк дії ухвали, запобіжного заходу і обов`язків установити до 02 листопада 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Кримінальне провадження відкласти на 13 жовтня 2025 року на 11:00 год.

Головуюча суддя ОСОБА_1