Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/100/25

Номер провадження: 1-кс/511/726/25

02.07.2025 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, -

Учасники розгляду клопотання:

адвокат ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

ВСТАНОВИВ:

До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло зазначене клопотання, згідно з яким адвокат ОСОБА_3 просив скасувати арешт з т/з Nissan Maxima, сірого кольору, р/н НОМЕР_1 , накладений 14 січня 2025 року Роздільнянським районним судом Одеської області, оскільки наразі відпала потреба у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, понад п`ять місяців жодній особі не повідомлено про підозру, а транспортний засіб не є речовим доказом та не був знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Стислий виклад позиції учасників розгляду клопотання.

Адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 надіслала заяву про розгляд клопотання без її участі, зазначивши, що заперечує наразі проти скасування арешту майна з транспортного засобу, оскільки досудове розслідування триває та встановлюється коло осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, яким за погодженням з прокурором буде повідомлено про підозру.

Інші учасники розгляду в судове засідання не з`явились.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000035 від 11 січня 2025 року, за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою частиною 3 статті 332 КК України.

У ході розгляду клопотання встановлено, що 11 січня 2025 року до чергової частини Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від працівників ДПС України про те, що 11 січня 2025 року біля 12:50 в селі Степове Роздільнянського району Одеської області, ними, спільно з працівниками УСБУ, був зупинений т/з марки Nissan Maxima, сірого кольору, р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підробляє таксистом в Indrive та за проханням невстановленої особи, яка зателефонувала останньому за номером , здійснив перевезення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мав намір незаконно перетнути ДК України, поза межами пункту пропуску за грошову винагороду.

З метою проведення об`єктивного досудового слідства за вказаним фактом, 11 січня 2025 року органом досудового розслідування було проведено огляд місця події, а саме: відкритої ділянки узбіччя автодороги М-16, розташованої в селі Степове Роздільнянського району Одеської області (координати 46.7029624, 30.0866473), за результатами якого було виявлено та вилучено автомобіль марки Nissan Maxima, сірого кольору, р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_2 » належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14 січня 2025 року на транспортний засіб Nissan Maxima, сірого кольору, р/н НОМЕР_1 , було накладено арешт з метою забезпечення його збереження як речового доказу у кримінальному провадженні (у відповідності до диспозиції частини четвертої статті 173 КПК України застосовано найменш обтяжливий спосіб арешту майна у вигляді заборони відчуження).

З диспозиції частини першої статті 174 КПК України вбачається, що арешт може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням можливе лише за таких умов: із клопотанням про скасування арешту звернулася належна особа (підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження); вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним, п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом ведення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр» проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування триває та наразі, окрім іншого, слідчим надано доручення про встановлення теперішнього місцезнаходження ОСОБА_4 .

При цьому, відносно тверджень про «парадоксальну ситуацію», слідчий суддя зазначає, що відносно мобільного телефону було проведено експертне дослідження, в ході якого необхідну інформацію було експортовано до файлів, а тому відпала потреба у подальшому арешті вказаного майна, оскільки у відповідності до частини другої статті 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Окрім того, на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя визначає лише, чи може майно бути предметом, доказом кримінального правопорушення, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходом від вчиненого злочину або за рахунок доходів від вчиненого злочину та чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Стандарт доведення «достатні підстави», необхідність застосування якого передбачає частина 3 статті 170 КПК України, не вимагає від сторони обвинувачення надання безумовних та беззаперечних доказів, а передбачає необхідність наведення достатніх фактів та об`єктивних відомостей, аналіз яких у їх взаємозв`язку між собою дозволяє дійти висновку про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для виконання завдань арешту майна.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту з т/з Nissan Maxima, сірого кольору, р/н НОМЕР_1 , накладений 14 січня 2025 року Роздільнянським районним судом Одеської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1