Справа 635/2864/25
Провадження 1-кп/635/961/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2025 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2025 року за № 0000279 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополь, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який має двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.110-2 КК України,

ВСТАНОВИВ

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 , протягом 2024 року, знаходячись за адресою АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на здійснення фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинив злочин проти основ національної безпеки, за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.

Так, 24 лютого 2022 року о 05:00 президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію на території суверенної та незалежної держави Україна. Одним із першочергових етапів реалізації злочинного умислу щодо збройного нападу на державу Україна, передбачалося здійснення вторгнення підрозділів ЗС Російської Федерації на територію держави Україна з метою насильницької зміни конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, який з початку повномасштабного вторгнення держави-агресора постійно продовжувався відповідними Указами Президента України, одночасно з набранням чинності Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".

Законом України від 22.05.2022 № 2265-1Х «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії російської федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» російська федерація визнана державою-терористом (державою-агресором).

Так, відповідно до ст. 1 Конституції України, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Згідно ст. 2 Конституції України, суверенітет України поширюється на всю її територію. Україна є унітарною державою. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ст. 5, ч. 1 ст. 72, ст. 73 Конституції України передбачено, що Україна є республікою. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами. Питання про зміну території України вирішується виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їх повноважень, встановлених Конституцією України.

Згідно ст. 6 Конституції України, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Ст. 8 Конституції України зазначає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №187 від 03 березня 2022 року Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації- встановлено мораторій (заборону) на відчуження, передачу в заставу, будь-які інші дії, які мають чи можуть мати наслідком відчуження транспортних засобів на користь осіб, пов`язаних з державою - агресором, або Російської Федерації, крім набуття ними права власності на такі об`єкти на підставі рішення суду або свідоцтва про право на спадщину, унеможливлюючи таким чином фінансування збройної агресії Російської Федерації проти України.

Так, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , займає посаду водія в ТОВ «АСК-ТОРГАГРОТРАНС» (), яке зареєстроване за адресою: Харківська область, м. Мерефа, провулок Борткевича Сергія, буд. 12, кв. 4, керівником та власником якого є громадянин РФ ОСОБА_6 , який також здійснює підприємницьку діяльність на території РФ.

Після повномасштабного вторгнення РФ на територію України, а саме протягом 2024 року, ОСОБА_4 фактично починає виконувати обов`язки керівника ТОВ «АСК-ТОРГАГРОТРАНС» та займатись організаційно-розпорядчими функціями за вказівкою та під чітким керівництвом ОСОБА_6 , який виїхав з України та здійснює управління підприємством дистанційно, через підконтрольного йому ОСОБА_4 .

Так, встановлено, що ОСОБА_4 , з початку 2024 року будучи обізнаним про Указ Президента України №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022, який з початку повномасштабного вторгнення держави-агресора постійно продовжувався відповідними Указами Президента України, а також про Закон України від 22.05.2022 №2265-ІХ «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії Російської Федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну», відповідно до якого Російська Федерація визнана державою - терористом (державою-агресором), та усвідомлюючи, що в результаті агресії Російської Федерації проти України, органами влади було вжито заходів щодо недопущення фінансування держави-агресора, зокрема, прийнята та введена в дію Постанова Кабінету Міністрів України №187 від 03 березня 2022 року Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, якою встановлено мораторій (заборону) на відчуження, передачу в заставу, будь-які інші дії, які мають чи можуть мати наслідком відчуження транспортних засобів на користь осіб, пов`язаних з державою-агресором, або Російської Федерації, крім набуття ними права власності на такі об`єкти на підставі рішення суду або свідоцтва про право на спадщину (п.п. 3 п. 1 Постанови), погодився на організовану ОСОБА_6 схему вивозу на територію держави-агресора належних ТОВ «АСК-ТОРГАГРОТРАНС» транспортних засобів, які перебувають на військово-транспортному обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , та які ОСОБА_6 планує використовувати для розширення підприємницької діяльності на території Російської Федерації та відповідно сплачувати податки до державного бюджету Російської Федерації, фінансуючи таким чином збройну агресію проти України.

Так, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, протягом 2024 року під безпосереднім керівництвом ОСОБА_6 , який коригував дії останнього шляхом надання вказівок за допомогою мобільного та інтернет зв`язку, порушуючи п.п. 3 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України №187 від 03 березня 2022 року Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації підшукав водіїв, які мають відповідну категорію та навички водіння, дані яких під час досудового розслідування не встановлено, та за вказівкою ОСОБА_6 , здійснив оформлення всієї необхідної дозвільної документації та організував вигін всіх належних ТОВ «АСК-ТОРГАГРОТРАНС» транспортних засобів за межі території України, задля їх подальшого переправлення на територію Російської Федерації для розширення підприємницької діяльності ОСОБА_6 на території Російської Федерації, шляхом залучення вищевказаних транспортних засобів до оплатних вантажних перевезень, та відповідно сплати податків до державного бюджету Російської Федерації, внаслідок чого, фактично здійснено фінансування збройної агресії Російської Федерації проти України, тобто фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, тобто фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України, за попередньою змовою групою осіб.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст.110-2 КК України. В обґрунтування клопотання, захисник зазначив, що ОСОБА_4 вину свою визнає в повному обсязі, щиро розкаюється, до повідомлення йому про підозру добровільно звернувся з заявою до правоохоронного органу та заявив про те, що сталося, і в його діях немає складу іншого злочину.

Обвинувачений підтримав клопотання та просив звільнити його від кримінальної відповідальності. Пояснив, що йому зрозуміла суть підозри, підстава звільнення від кримінальної відповідальності, наслідки такого звільнення, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Прокурор підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити. Зазначив, що ОСОБА_4 до повідомлення йому про підозру звернувся до слідчого з заявою, в якій повідомив про відповідну незаконну діяльність, визнав свою вину, розповів про схеми вчинення злочину, чим сприяв його припиненню, не є керівником організованої групи і в його діях не вбачається складу іншого злочину.

Суд, вивчивши клопотання та обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

За правилами статті 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Пленум Верховного Суду України у пункті 12 своєї постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 роз`яснив, що суди повинні враховувати, що в ряді норм Особливої частини КК України передбачено спеціальні підстави звільнення від кримінальної відповідальності. У всіх зазначених випадках за наявності обставин, передбачених конкретною нормою закону, суд зобов`язаний звільнити відповідних осіб від кримінальної відповідальності.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною третьою статті 285 КПК України передбачено, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Як передбачено ч. 5 статті 110-5 КК України, особа, крім керівника організованої групи, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені цією статтею, якщо вона до повідомлення їй про підозру у вчиненні нею злочину добровільно заявила про те, що сталося, органу, службова особа якого наділена законом правом повідомляти про підозру, про відповідну незаконну діяльність або іншим чином сприяла її припиненню або запобіганню злочину, який вона фінансувала або вчиненню якого сприяла, за умови, що в її діях немає складу іншого злочину.

В судовому засіданні встановлено, 28.03.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, а саме: фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_4 добровільно, до притягнення до кримінальної відповідальності повідомив орган, службова особа якого наділена законом правом повідомляти про підозру, про відповідну протиправну діяльність, що підтверджується наданою заявою ОСОБА_4 від 25.03.2025 р.

Вказане свідчить про припинення ОСОБА_4 своєї незаконної злочинної діяльності.

Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має двох малолітніх дітей, до кримінальної відповідальності притягується вперше, будь якої шкоди інтересам держави протиправним діянням ним не заподіяно, не є керівником організованої групи.

Крім того, ОСОБА_4 повністю визнав свою вину та сприяв здійсненню досудового розслідування, а тому, на думку суду, відповідно до ч. 5 ст.110-2 КК України, обвинувачений може бути звільненим від кримінальної відповідальності.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 добровільно заявив про обставини вчинення ним кримінального правопорушення до повідомлення йому про підозру, суд приходить до висновку, що маються підстави для застосування до ОСОБА_4 положень ч. 5 ст. 110-2 КК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Отже, з огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 44, ч. 5 ст. 110-2 КК України та закриття кримінального провадження.

Судові витрати, речові докази по справ відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 44, 110-2 ч.5 КК України, статтями 284 ч.2 п. 1, 285, 286, 288, 370, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.110-2 КК України, на підставі ч.5 ст.110-2 КК України.

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.110-2 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Повний текст ухвали складено 14.05.2025 року.

Суддя ОСОБА_1