Справа №760/7947/25 1-кс/760/4779/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 13 січня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, подане в рамках кримінального провадження №0000027 від 13 січня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Подане кло потання обґрунтовується тим, що до Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві надійшов рапорт оперуповноваженого ВКП Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 про те, що 12.01.2025 близько 19.00 години перебуваючи в складі слідчо оперативної групи на службовий планшет надійшов виклик "Інші наркозлочини" за адресою м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 1В. Прибувши на місце було виявлено заявника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що він працює у службі таксі "Uklon". 12.01.2025 в додатку "Uklon" від користувача ОСОБА_6 ( НОМЕР_1 ) йому надійшов виклик про доставку посилки з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 (отримувач ОСОБА_7 тел. НОМЕР_2 ). Коли останній прибув за вказаною адресою до нього підійшов невідомий чоловік, який передав полімерний пакет з книгою.

Після цього ОСОБА_5 направився за адресою: АДРЕСА_3. Рухавшись по вул. Вадима Гетьмана останньому стало цікаво, що за книгу він везе, взявши її до рук вона здалася йому занадто легкою та від неї був специфічний запах. У ОСОБА_5 виникли підозри щодо вказаної книги та її вмісту тому він зателефонував на спец. лінію «102».

Прибувши на місце, працівники поліції провели слідчу дію огляд місця події за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 1В. В ході проведення огляду місця події було виявлено полімерний пакет в середині якого знаходилася книга «7 звичок надзвичайно ефективних людей» між сторінками якої знаходився поліетиленовий пакетик з пазовим замком з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБУ №102/8 від 20.01.2025, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

В подальшому було надано доручення на проведення слідчих (розшукових) дій працівникам Солом`янського УП ГУ НП у м. Києва. В ході виконання доручення було встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення обґрунтовано причетний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Також було проведено впізнання по фотознімкам з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому було пред`явлено фото ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та трьох схожих осіб чоловічої статті. ОСОБА_5 вказав на фото ОСОБА_8 та повідомив що саме ця особа передавала йому книгу з наркотичним засобом.

Крім того було допитано в якості свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в ході допиту повідомив, що знає ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Останній проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Неодноразово вони зустрічалися поблизу під`їзду вказаного будинку де розмовляли на різні теми. Також ОСОБА_9 повідомив, що в ході спілкування з ОСОБА_8 , він неодноразово говорив, що вживає наркотичні засоби, а саме канабіс. Крім того ОСОБА_10 повідомив ще не перебуває у тісних стосунках з останнім, просто інколи спілкуються між собою, оскільки проживають поруч.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав власником квартири АДРЕСА_2 являється ОСОБА_11 .

Згідно ч.1 ст. 236 КПК України обшук, зокрема, проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також для відшукання майна, котре було здобуде у результаті його вчинення.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що за місцем свого проживання у квартирі кв. АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , може незаконно зберігати наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори у зв`язку з чим виникла необхідність в проведенні обшуку у квартирі кв. АДРЕСА_2 .

В клопотанні прокурор вказує, що 24 березня 2025 року дізнавачем ВД Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києві ОСОБА_12 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено:

-два поліетиленові зіп-пакетики із речовиною рослинного походження зеленого кольору та частина зіп-пакетика з нашаруваннями речовини невідомого походження, які поміщено до спец-пакету Національна Поліція України EXP0212204;

-електроні ваги в кількості 2 шт. та пусті прозорі зіп-пакетики, які поміщено до спец. пакету WAR1327241;

-мобільний телефон марки «Xiomi Redmi Note 13 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , в силіконовому чохлі чорного кольору, який поміщено до спец. пакету 0060499;

-паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору, який поміщено до спец. пакету 0060500;

-пусті прозорі зіп-пакетики, які поміщено до спец. пакету PSP1185065.

Разом з тим, з метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, а саме: електроні ваги в кількості 2 шт. та пусті прозорі зіп-пакетики, які поміщено до спец. пакету WAR1327241; пусті прозорі зіп-пакетики, які поміщено до спец. пакету PSP1185065; мобільний телефон марки «Xiomi Redmi Note 13 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , в силіконовому чохлі чорного кольору, який поміщено до спец. пакету 0060499 в якому міститься інформація, щодо придбання наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та їх аналогів.

Крім того, в межах досудового розслідування заплановано проведення ряду експертних досліджень, з метою підтвердження або спростування факту здійснення інших кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 64-2 КПК України, -

1. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

2. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

3. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

4. Представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути: особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником; керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю - у випадку, якщо власником майна, щодо якого здійснюється арешт, є юридична особа.

5. Повноваження представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні; 2) копією установчих документів юридичної особи - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; 3) довіреністю - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є працівник юридичної особи, яка є власником майна, щодо якого здійснюється процедура спеціальної конфіскації.

6. Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, користується процесуальними правами третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інтереси якої він представляє.

7. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, та його представник зобов`язані: 1) прибувати за викликом до прокурора, суду, а в разі неможливості своєчасного прибуття - завчасно повідомити про це, а також про причини неможливості прибуття; 2) не перешкоджати встановленню обставин вчинення кримінального правопорушення; 3) не розголошувати без дозволу прокурора, суду відомості, які стали їм відомі у зв`язку з участю у кримінальному провадженні і які становлять охоронювану законом таємницю.

Враховуючи вищевикладене, у ході досудового розслідування виявлені обставини, які свідчать, що необхідно накладення арешту на майно, а саме на: електроні ваги в кількості 2 шт. та пусті прозорі зіп-пакетики, які поміщено до спец. пакету WAR1327241; пусті прозорі зіп-пакетики, які поміщено до спец. пакету PSP1185065; мобільний телефон марки «Xiomi Redmi Note 13 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , в силіконовому чохлі чорного кольору, який поміщено до спец. пакету 0060499, в якому міститися інформація, щодо придбання наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та їх аналогів.

В клопотанні прокурором поставлено питання про накладення арешту на майно, а саме:

електроні ваги в кількості 2 шт. та пусті прозорі зіп-пакетики, які поміщено до спец. пакету WAR1327241; пусті прозорі зіп-пакетики, які поміщено до спец. пакету PSP1185065; мобільний телефон марки «Xiomi Redmi Note 13 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , в силіконовому чохлі чорного кольору, який поміщено до спец. пакету 0060499, в якому міститися інформація, щодо придбання наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та їх аналогів.

Прокурор в судове не з`явився. Подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Власник майна в судове засідання не викликався.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, проаналізувавши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З огляду на положення ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому, згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні ВД Солом`янського УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 13 січня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

24 березня 2025 року дізнавачем ВД Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києві ОСОБА_12 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено:

-два поліетиленові зіп-пакетики із речовиною рослинного походження зеленого кольору та частина зіп-пакетика з нашаруваннями речовини невідомого походження, які поміщено до спец-пакету Національна Поліція України EXP0212204;

-електроні ваги в кількості 2 шт. та пусті прозорі зіп-пакетики, які поміщено до спец. пакету WAR1327241;

-мобільний телефон марки «Xiomi Redmi Note 13 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , в силіконовому чохлі чорного кольору, який поміщено до спец. пакету 0060499;

-паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору, який поміщено до спец. пакету 0060500;

-пусті прозорі зіп-пакетики, які поміщено до спец. пакету PSP1185065.

Крім того, в межах досудового розслідування заплановано проведення ряду експертних досліджень, з метою підтвердження або спростування факту здійснення інших кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 64-2 КПК України, -

1. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

2. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

3. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

4. Представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути: особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником; керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю - у випадку, якщо власником майна, щодо якого здійснюється арешт, є юридична особа.

5. Повноваження представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні; 2) копією установчих документів юридичної особи - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; 3) довіреністю - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є працівник юридичної особи, яка є власником майна, щодо якого здійснюється процедура спеціальної конфіскації.

6. Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, користується процесуальними правами третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інтереси якої він представляє.

7. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, та його представник зобов`язані: 1) прибувати за викликом до прокурора, суду, а в разі неможливості своєчасного прибуття - завчасно повідомити про це, а також про причини неможливості прибуття; 2) не перешкоджати встановленню обставин вчинення кримінального правопорушення; 3) не розголошувати без дозволу прокурора, суду відомості, які стали їм відомі у зв`язку з участю у кримінальному провадженні і які становлять охоронювану законом таємницю.

Постановою Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві від 24.03.2025 року вилучені в ході обшуку приміщення квартири АДРЕСА_2 в якій проживає ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 речі, а саме : електроні ваги в кількості 2 шт. та пусті прозорі зіп-пакетики, які поміщено до спец. пакету WAR1327241; пусті прозорі зіп-пакетики, які поміщено до спец. пакету PSP1185065; мобільний телефон марки «Xiomi Redmi Note 13 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , в силіконовому чохлі чорного кольору, який поміщено до спец. пакету 0060499 - визнано речовими доказами у кримінальному проваджені за №0000027 від 13 січня 2025 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до вимог ст. ст. 2, 9, 25, 91 КПК на сторону обвинувачення покладається вжиття заходів щодо швидкого, всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, виявлення події кримінального правопорушення, осіб, які його вчинили, інших обставин, що підлягають доказуванню.

При цьому для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (ч. 4 ст. 132 КПК).

Вищенаведені положення кримінального процесуального закону узгоджуються з практикою ЄСПЛ, який, проаналізувавши питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, згідно з яким ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції передбачає, що втручання в право мирного володіння майном можливе за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби (п. 203 рішення ЄСПЛ від 05.03.2019 у справі "Узан та інші проти Туреччини" / Uzan and others v. Turkey, заяви №19620/05, 41487/05, 17613/08, 19316/08).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

У п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п.п. 1, 2 ч.2 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також у випадку застосування спеціальної конфіскації. Дана норма закону не обмежує можливість накладення арешту на майно фізичних чи юридичних осіб, які не мають правового статусу підозрюваного, обвинуваченого чи засудженого.

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.5 ст. 170 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Отже, при накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Рішення ЄСПЛ від 05.01.2000 у справі «Беєлер проти Італії», заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (рішення ЄСПЛ у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства від 21.02.1986, заява № 8793/79, параграф 50).

Відповідно до ч 1. ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином майно, а саме: електроні ваги в кількості 2 шт. та пусті прозорі зіп-пакетики, які поміщено до спец. пакету WAR1327241; пусті прозорі зіп-пакетики, які поміщено до спец. пакету PSP1185065; мобільний телефон марки «Xiomi Redmi Note 13 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , в силіконовому чохлі чорного кольору, який поміщено до спец. пакету 0060499 є речовим доказом, та майном, щодо якого існує сукупність розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, що в сукупності слугує підставою для застосування обмежувальних заходів з метою уникнення приховування, перетворення чи знищення майна.

Враховуючи викладене, перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 96, 98, 131, 132, 170, 171, 172, 173, 175, 309, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 24.03.2025 у ході обшуку приміщення квартири АДРЕСА_2 в якій проживає ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на: електроні ваги в кількості 2 шт. та пусті прозорі зіп-пакетики, які поміщено до спец. пакету WAR1327241; пусті прозорі зіп-пакетики, які поміщено до спец. пакету PSP1185065; мобільний телефон марки «Xiomi Redmi Note 13 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , в силіконовому чохлі чорного кольору, який поміщено до спец. пакету 0060499.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 22.04.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1