Справа № 944/4428/22
Провадження №1-кс/944/641/25
УХВАЛА

28.08.2025 рокум.Яворів

Слідчий суддя Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання голови Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області ОСОБА_2 на клопотання про витребування документів в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000709 від 14.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

в с т а н о в и в :

27 серпня 2025 року голова Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області ОСОБА_2 , звернулася до слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області про витребування документів в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000709 від 14.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, в якій просить витребувати постанову про закриття кримінального провадження з Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області.питання по суті вимог; зобов`язати правоохоронні органи керуватись чинним законодавством.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

Згідно з ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Однак право на доступ до суду не є абсолютним. Це право, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Право на доступ до суду, закріплене у п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути реалізовано тільки у відповідності до вимог національного законодавства, в зв`язку з чим слідчий суддя, вирішуючи питання про право на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого, прокурора, діє в межах тих повноважень, які встановлені діючим кримінальним процесуальним законом і не приймає до уваги доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки вони можуть бути перевірені судом тільки в результаті розгляду скарги по суті.

Згідно зі ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення,дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження-заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи-заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим-особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6)рішення,дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки-особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником,законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником,законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом-підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності, якщо рішення оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Частиною 2 ст. 304 КПК України визначено, що скарга повертається, якщо: вона подана особою, яка не має права подавати скаргу; скарга не підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Однак до матеріалів скарги не долучено жодних даних на підтвердження того, що Івано-Франківська селищна рада Яворівського району є особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або іншою особою, яка визначена ст.220 КПК України, як така, що наділена правом заявляти клопотання у кримінальному провадженні, додатки до скарги таких відомостей також не містять.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що заявник не надала жодних даних, які вказують на те, що вона є особою, яка має право на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування, яка полягає у не вчиненні процесуальних дій (зокрема в несвоєчасному розгляді клопотання), відповідно до вимог ст. 303 КПК України, не підтвердив свої повноважень на подання скарги, оскільки доказів, які б давали можливість слідчому судді встановити, що вона, як фізична особа чи як представник Івано-Франківської селищної ради Яворівського району є стороною кримінального провадження, визначеною ч.1 ст.220 КПК України, тобто особою, яка має право звертатися до слідчого, прокурора з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України.

Однак, право на доступ до суду це право людини, що передбачає можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Воно випливає з п.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, хоча прямо там не зафіксоване.

В той же час, згідно з практикою ЄСПЛ право на доступ до суду не є абсолютним і може бути обмежено рішеннями суду (Golder v. the United Kingdom, § 38; Stanev v. Bulgaria (Станєв проти Болгарії) [ВП], §§ 230). Теж саме застосовується у справах щодо критеріїв прийнятності заяви, що за своїм характером регулюються державою, яка користується певною свободою розсуду у цьому питанні (Luordo v. Italy (Луордо проти Італії), § 85). Однак, застосовані обмеження не можуть обмежувати чи зменшувати право доступу до суду таким чином або до такої міри, що порушується сама сутність права. Більш того, обмеження не входить у сферу застосування статті 6 § 1, якщо не переслідує «законну мету» і якщо відсутнє «пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою» (Ashingdane v. the United Kingdom (Ашинґдейн проти Сполученого Королівства), § 57; Fayed v. the United Kingdom (Файєд проти Сполученого Королівства), § 65; Markovic and Others v. Italy (Марковіч та інші проти Італії) [ВП], § 99). Право на доступ до суду, за деяких обставин, також може бути предметом правомірних обмежень, таких як встановлені законом обмежені терміни позовної давності (Stubbings and Others v. the United Kingdom (Стаббінґс та інші проти Сполученого Королівства), §§ 51-52), забезпечення судових витрат (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom (Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства), §§62-67) або вимоги щодо представництва (R.P. and Others v. the United Kingdom (R.P та інші проти Сполученого Королівства), §§ 63-67).

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що законодавець нормами КПК передбачив, що не кожна скарга у відповідності до ст.303 КПК України підлягає безумовному прийняттю та розгляду. Таке право повинно бути підтверджено особою, яка звертається до суду, адже суд не може самостійно збирати докази, а лише надає їм правову оцінку, при цьому залишаючись незалежним і безстороннім судом. Таким чином, скарга голови Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області ОСОБА_2 , підлягає поверненню.

Роз`яснити скаржнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 7 ст. 304 КПК України).

Керуючись ст.9, 303, 304, 306, 309, 310, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

Клопотання голови Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області ОСОБА_2 на клопотання про витребування документів в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000709 від 14.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України - повернути завнику.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма додатками до неї.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду в порядку та строки, передбачені КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1