УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2025 Справа №607/10791/25 Провадження №1-кп/607/1523/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі матеріали кримінального провадження №0000665 від 02 квітня 2025 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ріпинці, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, солдата, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2024 року, близько 10 години 45 хвилин, водій ОСОБА_5 , керував технічно-справним автомобілем ВАЗ 211540 р.н. НОМЕР_2 , рухався по вул. Степана Будного, лівою смугою руху, в напрямку вул. Тролейбусна, що у м. Тернополі.

Під час руху водій ОСОБА_5 не був достатньо уважний, не стежив належно за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5., 2.3. (б) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі - ПДР України), які зобов`язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Рухаючись у вказаному напрямку, лівою смугою руху, водій ОСОБА_5 наближався до нерегульованого пішохідного переходу, який позначено дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 ПДР України, а також дорожньою розміткою 1.14.2 ПДР України, який встановлений навпроти будинку №24, по вул. Степана Будного.

Так, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити, що попереду, праворуч від нього, у попутному напрямку, перед вищевказаним нерегульованим пішохідним переходом, зменшував швидкість та зупинився невстановлений автомобіль типу бус, білого кольору, водій ОСОБА_5 , в порушення вимог п. 18.4. ПДР України, вчасно не зменшив швидкість руху керованого ним автомобіля ВАЗ 211540 р.н. НОМЕР_2 , не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, щоб переконатися, що на ньому немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, а продовжив рух у зазначеному напрямку, унаслідок чого виїхав на нерегульований пішохідний перехід, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка перетинала проїзну частину дороги справа-наліво відносно напрямку руху автомобіля ВАЗ 211540 р.н. НОМЕР_2 , в межах нерегульованого пішохідного переходу.

У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, пішоходу ОСОБА_4 , спричинено тілесні ушкодження, а саме: відкритий повний вивих обох кісток лівого передпліччя з пошкодженням шкірних покривів (раною) ділянки лівого ліктьового суглоба та зв`язкового апарату; ця травма супроводжувалась розвитком нейропатії (розлади функції) серединного нерва лівого передпліччя, які у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості - п.п. 2.2.1 (а,в), 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» - МОЗ України, Київ, 1995).

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали є порушення водієм автомобіля ВАЗ 211540 р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 вимог п.18.4 Правил дорожнього руху України.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Водій ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, для чого у нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні звернувся до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого із потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_4 не заперечила щодо закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого із потерпілою. Жодних претензій до обвинуваченого матеріального чи морального характеру потерпіла не має, збитки відшкодовані їй в повному обсязі.

В судовому засіданні прокурор не заперечив проти закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, та закриття кримінального провадження.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частинами 1 та 4 ст. 286 КПК України, передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення може бути здійснено судом за клопотанням сторони кримінального провадження в ході судового розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. В силу вимог ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до категорії нетяжких.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При вирішенні клопотання суд приймає до уваги те, що обвинувачений раніше не судимий, щиро розкаявся, відшкодував потерпілій завдану шкоду та примирився з нею.

Таким чином, наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст. 46 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, тому суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Також, підлягає скасуванню арешт, накладений на автомобіль марки ВАЗ211540 р.н. НОМЕР_2 , 2008 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_6 , згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 квітня 2025 року.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

У зв`язку з тим, що в кримінальному провадженні проводились судові експертизи та з врахуванням позиції колегії ККС ВС, висловленій у постанові від 29 вересня 2021 року по справі №342/1560/20 щодо вирішення питання про розподіл процесуальних витрат, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення судових експертиз згідно з положеннями ст. 124 КПК України.

На підставі ст. 46 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, ч.4 ст. 286, ч.3 ст. 288 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження №0000665 від 02 квітня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити.

Скасувати арешт, накладений на автомобіль марки ВАЗ211540 р.н. НОМЕР_2 , 2008 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_6 , згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 квітня 2025 року.

Речові докази: автомобіль ВАЗ211540 р.н. НОМЕР_2 , 2008 року випуску, який зберігається на спеціальному майданчику для утримання транспортних засобів за адресою м. Тернопіль вул. Бережанська 44Б, повернути власнику - ОСОБА_6 , після набрання ухвалою законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь держави процесуальні витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» від 08 квітня 2025 року № СЕ-19/120-25/4280-ІТ в розмірі 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривень 70 коп.; судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» від 24 квітня 2025 року № СЕ-19/120-25/4292-ІТ в розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп.; судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» від 14 квітня 2025 року № СЕ-19/120-25/4833-ІТ в розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп., всього на загальну суму 9518 (дев`ять тисяч п`ятсот вісімнадцять) гривень 90 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1