Справа № 748/369/25
№ провадження 1-в/738/84/2025
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року місто Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

з участю

прокурора: ОСОБА_3 ,

засудженого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мена клопотання захисника ОСОБА_5 подане в інтересах засудженого ОСОБА_4 про його умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання, -

В С Т А H О В И В:

У лютому 2025 року за визначеною Чернігівським апеляційним судом підсудністю до Менського районного суду надійшло клопотання ОСОБА_5 подане в інтересах засудженого ОСОБА_4 про його умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання. Клопотання мотивовано наступним. ОСОБА_4 засуджений вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 07.02.2023 за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки. Під час відбуття покарання у виправній колонії ОСОБА_4 зарекомендував себе позитивно. Згідно ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 18 вересня 2024 року, на підставі ст. 82 КК України ОСОБА_4 замінено невідбуту частину покарання, що становить 1 рік 11 місяців 20 днів, більш м`яким покаранням, а саме: пробаційним наглядом з покладенням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України. На даний час ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, працевлаштований у ТОВ «Фірма Торговий дім МАРКЕТ ГРУП» на посаді електромонтажника кабельних мереж. У зв`язку з тим, що його робота пов`язана з постійними відрядженнями по Чернігівському району та області, просить звільнити його від додаткового покарання, а саме позбавлення права керування транспортним засобом строком на 2 роки.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримали та просили звільнити ОСОБА_4 від додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання засудженого, посилаючись на те, що ОСОБА_4 на даний час ще не відбув повністю основне покарання, а розгляд питання про умовно дострокове звільнення від відбування додаткового покарання можливий лише по відбуттю основного покарання. За таких підстав, просила відмовити у задоволенні поданого клопотання.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Положеннями статті 537 КПК України визначений перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків.

Частиною 1 пункту 2 статті 537 КПК України регламентовано, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміни не відбутої частини покарання більш м`яким" від 26.04.2002 року, звільнення від відбування додаткового покарання можливе тільки одночасно із звільненням від відбування основного покарання.

Відповідно до п.п. 5,7 вказаної постанови, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані тільки після фактичного відбуття тієї частини строку покарання. Особу, згідно з ч. 1 ст. 81 КК України, може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання. При цьому слід мати на увазі, що таким додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (до закінчення строку), є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

З положень п.п. 7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміни не відбутої частини покарання більш м`яким" від 26.04.2002 року слідує, що саме при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування основного покарання, він може бути повністю або частково звільнений і від відбування призначеного додаткового покарання.

З матеріалів справи слідує, що вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 07.02.2023 ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Згідно ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 18 вересня 2024 року, на підставі ст. 82 КК України ОСОБА_4 замінено невідбуту частину покарання, що становить 1 рік 11 місяців 20 днів, більш м`яким покаранням, а саме: пробаційним наглядом з покладенням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.

В своєму клопотанні захисник засудженого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 про сить звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки.

Однак, діючим законодавством не передбачено можливості умовно-дострокового звільнення від додаткового покарання осіб, якщо не вирішувалося питання умовно-дострокового звільнення від основного покарання. Тобто, звільнення від відбування додаткового покарання можливе тільки одночасно із звільненням від відбування основного покарання.

Окрім цього, на підставі ч. 3 ст. 55 КК України, при призначенні позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткового покарання до арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк воно поширюється на увесь час відбування основного покарання і, крім цього, на строк, встановлений вироком суду, що набрав законної сили. При цьому, строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, а також у разі застосування статті 77 цього Кодексу - з моменту набрання законної сили вироком.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 вересня 2024 року ОСОБА_4 замінено основне покарання у виді позбавлення волі, на невідбутий строк 1 рік 11 місяців 20 днів, на більш м`яке покарання, тому суд зазначає, що на момент розгляду клопотання, засуджений ще не відбув повністю основне покарання, тому його звернення до суду є передчасним.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання засудженого про звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

На пiдставi викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 поданого в інтересах засудженого ОСОБА_4 про його умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання відмовити.

На ухвалу прокурором, захисником може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою в семиденний строк з часу отримання її копії.

Головуючий: ОСОБА_1