Справа № 456/3956/25
Провадження № 1-кс/456/903/2025
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу

23 липня 2025 року місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР 23.06.2023 за №0000129, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Голешів, Жидачівського району, Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, старшого стрільця 2 єгерського відділення 1 єгерського взводу 7 єгерської роти 3 єгерського батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старший солдат, раніше судимого,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,-

встановив:

В обґрунтування клопотання слідча покликається на те, що старший солдат ОСОБА_5 , підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, всупереч вимогам ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «ІІро оборону України», ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, в умовах воєнного стану, вибув у відпустку за сімейними обставинами терміном на 10 календарних днів з 24.04.2023 до 03.05.2023 року до с. Голешів Стрийського району Львівської області у зв`язку з тяжкою хворобою матері, та після закінчення вищевказаної відпустки, 04.05.2023 року до військової частини не прибув, не з`явився вчасно на місце несення служби у військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та був відсутній на службі понад три доби без поважних причин і не виконував свої службові обов`язки, а службовий час проводив на власний розсуд за місцем проживання, до 22.07.2025, а отже останній у такий спосіб незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності.

Відтак, у період з 04.05.2023 до 22.07.2025 старший солдат ОСОБА_5 , проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував, займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Під час незаконного перебування за межами розташування Національної академії старший солдат ОСОБА_5 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.

22 липня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто не з`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Обгрунтованість підозри, що інкримінується ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

На даний час наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КІІК України, що виправдовує застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Кримінальне правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України, яке інкримінується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів проти встановленого порядку несення військової служби. Санкція ч. 5 ст. 407 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років.

Переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується фактами неодноразового відвідування ОСОБА_5 за місцем його проживання та реєстрації, з метою запрошення в СВ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області для проведення слідчих дій, однак дверей помешкання ніхто не відчинив, що свідчить про факт ухилення від слідства, спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності.

Наведене дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , розуміючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, у разі доведення його вини та винесення обвинувального вироку вже переховується і може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

На даний час ОСОБА_5 є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, старшим стрільцем 2 єгерського відділення 1 єгерського взводу 7 єгерської роти військової частини НОМЕР_1 .

У зв`язку з тим, що військова частина НОМЕР_2 залучена до заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, а також спекулюючи на тому, що в Україні діє воєнний стан, підозрюваний, розуміючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, може самостійно проявляти ініціативу перед командуванням вказаної військової частини щодо залучення його до виконання завдань у зоні бойових дій, включення останнього до бойових розпоряджень, бойових наказів, що фактично призупинить хід досудового розслідування, унеможливить виконання з ОСОБА_5 слідчих (розшукових) дій взагалі, та таким чином перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Зважаючи на те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , спрямований на грубе порушення порядку проходження військової служби, та в ході досудового розслідування встановлений факт не з`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану. У випадку добровільної згоди військовослужбовця ОСОБА_5 повернутися для проходження військової служби в Збройних Силах України у іншу військову частину, як такого, що скоїв факт не з`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, не виключено, що останній може вчинити повторне самовільне залишення військової частини або дезертирство.

Крім цього, слід врахувати, що ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень, зокрема востаннє вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 31.07.2019 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 395, ст. 185 ч.2. ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, звільненого з ЛВК №30 по відбуттю терміну покарання, що вказує про ризик вчинення також інших кримінальних правопорушень у разі застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризикам та в умовах воєнного етану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно абзацу 8 частини 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 - 114-2, 258 - 258-6, 260, 261, 402 - 405, 407, 408, 429, 437 - 442-1 Кримінального кодексу України.

В той же час, з урахуванням матеріального становища підозрюваного ОСОБА_5 , який з 07 травня 2023, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 2124, виключений з усіх видів забезпечення та йому припинено нарахування грошовою забезпечення, у зв`язку із несвоєчасним прибуттям до військової частини, на утриманні дітей не має, відтак відсутні обгрунтовані підстави застосування відносно ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Крім того, згідно ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402 - 405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КІІК України, виникла необхідність клопотати перед слідчим суддею про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки характер та обставини кримінального правопорушення, інкримінованого останньому, характеризують його як особу, яка не має достатніх моральних цінностей, схильна до досягнення своїх цілей злочинним шляхом та залишаючись на волі ОСОБА_5 , зможе переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, покликаючись на викладені у ньому мотиви, та просить суд його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 суду пояснив, що він відповідно до наказу командира військової частини вибув у відпустку у зв`язку із тяжкою хворобою матері. Після прибуття додому він здійснює догляд за мамою ОСОБА_7 , яка є інвалідом першої групи, лежача і не може ходити, тому не повернувся у військову частину. Йому сказали у лікарні що роблять дозвіл за мамою, однак не зробили. У військову частину додзвонитися не зміг. Він не переховувався, проживає з мамою, його зупинили працівники поліції і відвезли у Стрийське РУП.

Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію підозрюваного, проти задоволення клопотання заперечив, вважає таке безпідставним та не обґрунтованим. Мати підозрюваного хворіє, не може пересуватися, потребує догляду, є інвалідом першої групи. Просить обрати підозрюваному ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, суд доходить такого висновку.

Відповідно до частини 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до пункту 4 частини 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України до клопотання долучені наступні документи: витяг з ЄРДР (а.к.10), повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 23.06.2023 (а.к.11), наказ командира військової частини НОМЕР_1 №2124 від 04.06.2023; акт службового розслідування; наказ №1819 від 17.05.2023 про призначення службового розслідування; доповідь про факти СЗЧ; витяг з наказу №494 командира військової частини НОМЕР_1 від 14.11.2022; витяг з наказу №100 командира військової частини НОМЕР_1 від 06.04.2023; витяг з наказу №114 командира військової частини НОМЕР_1 від 20.04.2023 (а.к. 12-21); повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 22.07.2025 (а.к.23-25), протокол затримання ОСОБА_5 від 22.07.2025 (а.к. 26-28), протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 22.07.2025 (а.к. 29).

З досліджених матеріалів клопотання та встановлених у судовому засіданні обставин вбачається наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики можливого вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які підтверджуються тяжкістю злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , характером його вчинення та наслідками, які він спричинив.

Крім цього, судом досліджено та долучено до матеріалів клопотання надані стороною захисту документи, а саме: копію довідки про склад сім`ї від 22.02.2023, згідно якої ОСОБА_5 проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 разом з матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копію довідки №375052, відповідно до якої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є інвалідом І групи, безтерміново; копію акту обстеження, згідно якого гр. ОСОБА_5 зареєстрований разом з матір`ю в АДРЕСА_1 , але фактично проживають разом в АДРЕСА_2 , здійснює догляд за своєю матір`ю ОСОБА_7 , 1945 р.н., яка перенесла повторний гострий мозковий інсульт, важко хвора, лежача, постійно потребує стороннього догляду та медичного супроводу.

З долучених стороною захисту доказів судом встановлено, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та здійснює догляд за своєю матір`ю ОСОБА_7 , яка є інвалідом І групи.

З огляду на викладене, суд не погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо наявності обставин, які свідчать про недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частини 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При вирішенні питання обрання підозрюваному запобіжного заходу суд, окрім наведених норм КПК України, також враховує вимоги пунктів 3 та 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так судом встановлено, що підозрюваний, відповідно до наказу командира військової частини від 20.04.2023, вибув у відпустку у зв`язку із тяжкою хворобою матері. Після прибуття додому він здійснює догляд за мамою ОСОБА_7 , яка є інвалідом першої групи, лежача і не може ходити, тому не повернувся у військову частину. Прокурором не надано суду жодних доказів того, що підозрюваний після вказаної дати був повідомлений у будь який спосіб про обставини вказаного кримінального провадження. Повідомлення про підозру складене 22.07.2025 і інших даних про те, що таке повідомлення було вручене підозрюваному раніше, суду не надано. Крім цього суду також не надано жодних доказів того, що з підозрюваним із часу внесення відомостей до ЄРДР і до його затримання 22.07.2025 проводили будь які слідчі дії. Вказані обставини спростовують твердження прокурора про те, що підозрюваний ухилявся від органів досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення і покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та здійснює догляд за своєю матір`ю, яка постійно потребує стороннього догляду та медичного супроводу, беручи до уваги необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з огляду на те, що прокурором не доведено наявність обґрунтованих підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому суд приходить до обгрунтованого висновку, що до підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, визначених частиною 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 372, 376 КПК України,

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 20.00 год. до 08.00 год.

Зобов`язати ОСОБА_5 :

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Визначити строк дії ухвали про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту шістдесят днів з 23.07.2025 до 20.09.2025 включно.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору до відома та виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів із дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали буде оголошено 23.07.2025 о 17.30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1