Провадження № 1-і/192/3/25
Ухвала

12 травня 2025 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, кримінальне провадження №0000627, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 жовтня 2024 року, відносно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Дніпропетровськ, який до затримання був зареєстрований і мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час утримується в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду з 22 листопада 2024 року перебуває кримінальне провадження №0000627, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 жовтня 2024 року, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні від 19 березня 2025 року, судом з врахуванням думки учасників судового провадження було визначено обсяг доказів та порядок їх дослідження, у відповідність до ч. 1 ст. 349 КПК України.

В судовому зсіданні 31 березня 2025 року прокурором в порядку доповнення заявлено клопотання про допит свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

В судові засідання 07 травня 2025 року, 12 травня 2025 року сторона обвинувачення, в порушення ст. 23 КПК України, явку свідків обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не забезпечила, об`єктивних поважних причин незабезпечення явки свідків суду не повідомлено.

Судом поставлено на обговорення питання, щодо встановлення граничного строку для подання доказів стороною обвинувачення, з метою дотримання розумності строків розгляду справи.

Прокурор, обвинувачений та захисник проти встановлення граничного строку подання доказів не заперечували.

Потерпілі в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце судового засідання належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Суд вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали судового провадження приходить до таких висновків.

Статтею 114 КПК України передбачено, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Для визначення розумності строків кримінального провадження важливе значення має не тільки судове провадження у суді першої інстанції, а й провадження в апеляційній та касаційній інстанціях. У п. 97 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 16.09.2010р. у справі «Вітрук проти України» зазначено, що «в кримінальних справах «розумний строк», передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з того часу, коли особі було «пред`явлено обвинувачення», тобто, іншими словами, з моменту офіційного повідомлення заявника компетентним органом про те, що він обвинувачується у вчиненні злочину. Це визначення також застосовується до питання, чи мало місце «суттєве погіршення становища [підозрюваного]», чи ні. Щодо закінчення «відповідного строку», то в кримінальних справах період, передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, включає весь строк провадження у справі, у тому числі перегляд рішення в апеляції (п.70 рішення ЄСПЛ у справі «Меріт проти України» (Merit v. Ukraine))».

Критерієм оцінювання розумності строку є складність справи, що може бути зумовлена як фактичними обставинами справи, так і різними правовими аспектами, пов`язаними зі справою опосередковано. Складність справи визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених, підсудних та інкримінованих епізодів злочинної діяльності, характеру фактичних даних, що підлягають встановленню, кількості учасників справи (потерпілих, свідків), обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення судового слідства, забезпечення допомоги перекладача, об`єднання матеріалів справи тощо.

У п. 116 рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 р. у справі «Вергельський проти України» зазначено: «розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів». При цьому ЄСПЛ зазначає, що відкладення розгляду справи, призначення і проведення експертизи, участь судді в розгляді інших справ, повернення кримінальної справи прокуророві з метою усунення допущених порушень кримінально-процесуального законодавства самі по собі не суперечать чинному законодавству, але не можуть призводити до порушення права особи на судочинство в розумний строк (рішення ЄСПЛ від 13.07.1983р. у справі «Цимерман і Штайген проти Швейцарії»). Не може також бути виправданням збільшення строків судового розгляду відсутність достатньої кількості суддів та їх перевантаженість. Згідно з позицією ЄСПЛ Конвенція покладає на держави-учасниці обов`язок організувати свою судову систему таким чином, щоб суди мали змогу діяти відповідно до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції, зокрема розглядати справи впродовж «розумного строку» (рішення від 06.09.2005р. у справі «Павлюлінець проти України»).

Як вбачається з матеріалів справи суд неодноразово надав стороні обвинувачення судові повістки для забезпечення явки свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судове засідання (а. с. 163, 199), але стороною обвинувачення свого обов`язку передбаченого ст. 23 КПК України не виконано, та явку свідка не забезпечено.

Таким чином суд вважає, що з метою дотримання розумного строку розгляду справи, та стимулювання дотримання стороною обвинувачення свого обов`язку передбаченого ст. 23 КПК України, слід встановити граничний строк подання стороною обвинувачення доказів суду по даному кримінальному провадженню.

Враховуючи, що свідки не з`явились в дане судове засіданні, суд вважає, що дані свідки підлягають приводу для надання показань суду по даному кримінальному провадженню.

Також прокурором 09 травня 2025 року подано клопотання про продовження відносно обвинуваченого строку тримання під вартою, яке ідентичне клопотанню розглянутому судом 07 травня 2025 року.

В судовому засіданні прокурор окрім змісту клопотання зазначив, що дане клопотання відрізняється від попереднього, тим, що він зазначив про наявність ризику відносно обвинуваченого передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що свідки по даному кримінальному провадженню не допитані, і тому обвинувачений має можливість вплинути на свідків.

Обвинувачений, захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, ознайомившись з клопотанням, суд приходить до такого висновку.

07 травня 2025 року, суд своєю ухвалою відмовив в задоволені клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, і тому враховуючи, що доводи клопотання поданого 09 травня 2025 року є ідентичним доводам в клопотанні, розглянутого судом 07 травня 2025 року, тому суд розглядає доводи даного клопотання лише в частині посилання прокурора на наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (а. с. 189-191).

Згідно ст. 199 КПК України - клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

В своєму клопотанні прокурор посилається на наявність відносно обвинуваченого ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вплив на свідків, при цьому відомостей на яких саме свідків може вплинути обвинувачений клопотання прокурора не містить.

Також слід зауважити, що положення ст. 199 КПК України передбачає, що прокурор в клопотанні повинен вказати обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, проте, як вбачається з ухвали суду від 19 березня 2025 року суд прийшов до висновку, що наявність вказаного ризику прокурором не доведено. Будь-яких обставин, що ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є новим і він з`явився на час розгляду клопотання, прокурор суду не повідомив.

За таких підстав, суд вважає, що клопотання прокурора в цій частині є поверхневим і жодним чином не обґрунтованим.

Що стосується іншої частини клопотання, то оскільки воно вже було предметом розгляду судом, і судом вже прийнято рішення, що вказані доводи є безпідставними, тому суд вважає, що клопотання прокурора в цій частині також є необґрунтованим.

Враховуючи викладене в задоволені клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 28, 114, 142, 199, 327 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Встановити граничний строк подання доказів стороною обвинувачення по кримінальному провадженню №0000627, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 жовтня 2024 року, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України до 26 травня 2025 року включно.

Роз`яснити стороні обвинувачення, що у випадку не виконання нею своїх обов`язків без поважних причин щодо подання доказів на підтвердження обвинувачення по кримінальному провадженню №0000627, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 жовтня 2024 року, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України у встановлений строк, справа буде розглядатись на підставі наявних доказів у суду станом на кінець граничного строку подання доказів.

Відкласти розгляд кримінального провадження №0000627, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 жовтня 2024 року, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України до 26 травня 2025 року до 13 год. 00 хв., у зв`язку з неявкою свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

В судове засідання повторити виклик прокурора, потерпілих, законного представника потерпілого, обвинуваченого, та його захисника.

Здійснити привід в судове засідання, свідків:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та мешкає в АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 та мешкає в АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_8 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 та яка мешкає в АДРЕСА_4 .

Копію даної ухвали негайно вручити прокурору.

Ухвалу, в частині приводу свідків, для негайного виконання направити начальнику відділення поліції №1 Дніпровського районного управління поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області та керівнику Правобережної окружноїпрокуратури міста Дніпра.

В задоволені клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя ОСОБА_1