Справа № 178/586/24
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

07 травня 2025 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000030 від 28 січня 2024 року внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Червоноіванівка, Криничанського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, має середню освіту, солдата військової служби за контрактом, в посаді оператора відділення протитанкових ракетних комплексів взводу підтримки 12 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону, військової частини НОМЕР_1 , не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисниці ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 , 27 січня 2024 року близько 23 години 00 хвилин, не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «В», керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 21070», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ОСОБА_6 , в темний час доби рухався з пасажирами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 по автодорозі «С040630», що проходить по території в Криничанської територіальної громади Кам`янського району Дніпропетровської області, в напрямку від с. Дружба до с. Улянівка, Криничанської ТГ, Кам`янського району Дніпропетровської області, в порушення вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.14 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 1.3., 1.5., 2.3.б), 12.1, 12.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, проявляючи кримінально-протиправну недбалість, діючи необережно, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою, а також своєчасно реагувати на її зміни, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не вибрав безпечну швидкість руху, при якій він мав би можливість виконувати всі необхідні дії з безпечного керування автомобілем, втратив контроль над керуванням автомобіля, в результаті чого, керований ним автомобіль на заокругленні дороги ліворуч, виїхав праворуч до кювету, де 27.01.2024 року близько 23 годині 00 хвилин, поблизу будинку № 2, вул. Сонячна в с. Улянівка, Криничанської територіальної громади, Кам`янського району, Дніпропетровської області, допустив зіткнення лівою боковою центральною частиною автомобіля «ВАЗ 21070», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з бетонним стовпом, внаслідок чого пасажирам автомобіля «ВАЗ 21070», реєстраційний номер НОМЕР_2 , спричинено наступні тілесні ушкодження:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала на передньому пасажирському сидінні, спричинені тілесні ушкодження у вигляді: - сполученої травми тіла з закритою черепно-мозковою травмою з закритим переломом нижньої щелепи ліворуч в ділянці кута, з садном в лобній ділянці, що супроводжувалась явищами струсу головного мозку з раною в ділянці лівого колінного суглобу відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як зазвичай викликаючі тривалий розлад здоров`я терміном більше 21 дня /строк зрощення кісткової тканини становить понад 21-ну добу/ (п.п. 2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6, МОЗ України від 17.01.1995 року .)

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебував на задньому пасажирському місці біля лівої дверці, спричинені тілесні ушкодження у вигляді: - сполученої травми тіла з закритою травмою тазу з переломами сідничних та лонних кісток тазу обабіч, з позаочеревенним розривом сечового міхура, що супроводжувалось заочеревинними сечовими затьоками, з закритою черепно- мозковою травмою, що супроводжувалась явищами струсу головного мозку, закритим переломом лівої ліктьової кістки в верхній треті відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю (п.п. 2.1.2. та 2.1.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6, МОЗ України від 17.01.1995).

В умовах вказаної події, ОСОБА_3 , керуючи вищезазначеним транспортним засобом мав технічну можливість запобігти настанню даної дорожньо-транспортної пригоди за умови виконання ним вимог п. 12.1 та 12.2. Правил дорожнього руху.

Порушення ОСОБА_3 , вимог п. 12.1 та 12.2 Правил дорожнього руху, знаходилось у прямому причинному зв`язку з виникненням вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 та спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі Правила дорожнього руху), та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , транспортний засіб автомобіль «ВАЗ-21070» реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_6 .

Відповідно п.п. 1.3., 1.5., 2.3.б), 12.1, 12.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, відповідно до яких:

п. 1.3.:«Учасники дорожнього руху зобов'язано знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5.:«Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3.:«Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п.12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п.12.2 темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

Невиконання яких знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

ОСОБА_3 , достовірно знаючи вимоги вказаного вище законодавства, яке регламентує правила дорожнього руху та маючи можливість належно їх виконувати, діючи із кримінально-протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, допустив їх порушення та вчинив злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження та середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, суду показав, що не впорався з керуванням, тому сталося ДТП; про вчинене шкодує, просить суд суворо не карати.

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_3 , його вина підтверджується письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця ДТП з фотознімками та схемою від 28.01.2024 (а.к.п.19-41);

- постановою про визнання речовим доказом від 28.01.2024 (а.к.п.42);

- висновком експерта № СЕ-19/104-24/5051-ІТ від 07.02.2024 (а.к.п. 55-58);

- протоколами проведення слідчого експерименту зі схемою та фототаблицею від 02.02.2024 (а.к.п.64-77);

- висновком експерта № СЕ-19/104-24/5675-ІТ від 09.02.2024 (а.к.п. 84-86);

- висновком експерта № 257-Е від 20.02.2024 (а.к.п.108-109);

- висновком експерта № 286/15-Е від 22.02.2024 (а.к.п.113-114).

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , у відповідності до ст.ст.50,65 КК України, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання та місцем проходження служби характеризується позитивно, військовослужбовець військової служби, до кримінальної відповідальності притягується вперше; відношення обвинуваченого до вчиненого, відсутність обтяжуючих обставин відповідно до ст.67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: його класифікацію за ст.12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення неправомірних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.2 ст.286 КК України, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого .

За приписами статей 50, 65 та 75 КК питання призначення покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням можливості досягти мети покарання як такої, що включає не тільки кару, а і виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання щодо призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд виходить з наступного.

Згідно п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за ст.286 КК України, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, пов`язаний з порушенням правил керування транспортним засобом, що потягло за собою спричинення тяжких та середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілим, а тому призначити ОСОБА_3 покарання без додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, таке покарання не є достатнім і необхідним для виправлення засудженого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення й особі засудженого внаслідок м`якості.

Судом врахована підвищена суспільна небезпечність дій ОСОБА_3 , при цьому, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши в передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання ДТП в такому випадку є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в такому разі набуває особливого значення, що узгоджено з позицією викладеною у Постанові ККС ВС від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20 (провадження № 51-944кмо23).

Питання про речові докази в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, процесуальні витрати відповідно до ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376, ч.15 ст.615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, призначивши іспитовий строк терміном 2 роки з накладенням передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до органу з питань пробації, повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави (одержувач платежу: ГУК у Дніпропетровській області/м.Дніпро/24060300; банк отримувач: Казначейство України (ел.адм.подат); (IBAN) UA0004569, , код бюджетної класифікації 24060300, наявність відомчої ознаки: «00» Без деталізації за відомчою ознакою) витрати на залучення експерта за експертизою № СЕ-19/104-24/5051-ІТ від 07.02.2024 в сумі 3029,12 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави (одержувач платежу: ГУК у Дніпропетровській області/м.Дніпро/24060300; банк отримувач: Казначейство України (ел.адм.подат); (IBAN) UA0004569, , код бюджетної класифікації 24060300, наявність відомчої ознаки: «00» Без деталізації за відомчою ознакою) витрати на залучення експерта за експертизою № СЕ-19/104-24/5675-ІТ від 09.02.2024 в сумі 3029 грн.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-автомобіль марки «ВАЗ 21070», д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_4 повернути ОСОБА_3 ;

Зняти арешт з майна, а саме : автомобіля марки «ВАЗ 21070», д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_4 накладений ухвалою Криничанського районного суду від 30.01.2024.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Повний текст вироку виготовлено 07 травня 2025 року.

Суддя: ОСОБА_10