Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
селище Романів 08 серпня 2025 року
В С Т А Н О В И В :
09 липня 2024 року до Романівського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, і в той же день відповідні матеріали кримінального провадження передані судді, визначеному автоматизованою системою документообігу суду.
26 вересня 2024 року до Романівського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 125 КК України, і в той же день відповідні матеріали кримінального провадження передані судді, визначеному автоматизованою системою документообігу суду для вирішення питання про їх об`єднання.
Реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , схопив ОСОБА_5 за шию лівою рукою, а правою схопивши зі столу попільничку почав наносити удари, в різні ділянки голови та правого плеча.
Від завданих ударів ОСОБА_5 впав на підлогу біля столу, де ОСОБА_4 не припиняючи своїх протиправних дій, продовжив спричиняти тілесні ушкодження попільничкою потерпілому, яку тримав у правій руці, а саме завдав ще один удар в ліву лобну ділянку та два удари у верхню щелепу в ділянку другого правого та другого лівого зуба.
Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_4 умисно спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 у вигляді синця навколо лівого ока, синця навколо правого ока, саден правої скроневої ділянки, садна правого плеча, які відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я та рани правої надбрівної дуги, рани правої завушної ділянки, ран правої тім`яної ділянки, ран в ділянці потиличного бугра, рани лівої лобної ділянки, травматичної екстракції другого правого та другого лівого зубів верхньої щелепи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я
Інші учасники судового провадження проти закриття кримінального провадження не заперечили.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 477 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, в тому числі, статтею 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження).
Згідно пункту 7 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.
За приписами абзацу 2 частини 7 статті 284 КПК України в разі, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 91 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Згідно пунктом 24 частини 1 статті 3 КПК України судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до положень частини 4 статті 26 цього Кодексу кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 125 КК України, відомості про яке внесено на підставі заяви потерпілого ОСОБА_5 , та яке відноситься до приватного обвинувачення, не пов`язаного з домашнім насильством, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за частиною другою статті 125 КК України на підставі пункту 7 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_5 від обвинувачення.
Долю речових доказів після набрання ухвалою законної сили слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у кримінальному провадженні, суд зазначає наступне.
Прокурор під час розгляду вищезазначеного клопотання просив суд віднести процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні на рахунок держави, обвинувачений та потерпілий підтримали позицію прокурора з вищезазначеного питання.
Статтею 126 КПК України визначено, що розподіл процесуальних витрат може бути вирішено й ухвалою суду, то у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат, про що зазначено у правових позиціях, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 року у справі 598/1781/17.
Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, Велика Палата Верховного Суду вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду.
Водночас об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 12.09.2022 (справа № 203/241/17) сформулювала висновок з цього питання, який зводиться до того, що в разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрите на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.
Беручи до уваги, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за частиною другою статті 125 КК України, на підставі пункту 7 частини 1 статті 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_5 від обвинувачення, а кримінальне провадження щодо нього - закриттю, а також те, що ініціатором проведення експертизи був орган досудового розслідування, суд відповідно до приписів статті 122, 124 КПК України вважає, що витрати на проведення експертизи в розмірі 3072,80 грн слід віднести на рахунок держави.
Заходи забезпечення цього кримінального провадження, після набрання ухвалою законної сили, підлягають скасуванню.
Кримінальне провадження підлягає розгляду Романівським районним судом Житомирської області.
Підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту судом не встановлено.
Керуючись статтями 284, 314-316, 477 КПК України, суд, -
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Романівського районного суду Житомирської області на 12 серпня 2025 року на 14 годину.
Викликати в судове засідання обвинуваченого, потерпілу та прокурора.
Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 05 червня 2024 року на скляну попільничку, яка належить ОСОБА_4 , після набрання ухвалою законної сили - скасувати.
Речові докази, після набрання ухвалою законної сили:
- запахову інформацію ОСОБА_5 , прозору скляну попільничку, три стерильні марлеві тампони, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції №1 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області (нині Відділення поліції №1 Житомирського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Житомирській області) знищити;
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 3072,80 грн віднести на рахунок держави.
Ухвала в частині закриття кримінального провадження підлягає оскарженню і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвалу може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Романівський районний суд Житомирської області.

Суддя ОСОБА_1