Справа № 145/659/25
Провадження №11-кп/801/817/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000042, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 28.04.2025 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 19 травня 2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Строїнці Тиврівського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом обставини.

Вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 19 травня 2025 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Застосовано до ОСОБА_9 обмежувальний захід, передбачений ст. 91? КК України у виді направлення для проходження програм для кривдників.

Направлено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відділу соціального захисту та соціального забезпечення, охорони здоров`я Тиврівської селищної ради (вулиця Тиврівська, будинок 40, смт. Тиврів), для проходження програми для кривдників, визначеної Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», терміном на один місяць.

Роз`яснено ОСОБА_9 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст. 91? КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390? КК України.

Судом установлено, що ОСОБА_9 28.04.2025 близько 03:00 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 розпочав словесну суперечку через сімейні негаразди із своєю співмешканкою ОСОБА_10 , з якою вони спільно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час суперечки у ОСОБА_9 на ґрунті неприязних відносин виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень останній.

У подальшому ОСОБА_9 умисно, з метою спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_10 , наніс один удар кулаком правої руки та ще один удар кулаком лівої руки по обличчю потерпілої.

Від завданих ударів ОСОБА_10 впала на підлогу, після чого ОСОБА_9 наніс декілька ударів ногами і кулаками обох рук по тілу та обличчю потерпілій.

Внаслідок вищезазначених дій потерпіла ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у виді численних синців та саден на тілі, які за своїм характером належать до легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Таким чином ОСОБА_9 кримінальне правопорушення, яке пов`язане із домашнім насильством.

Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні прокурора Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_8 ставиться питання про зміну вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 19 травня 2025 року в частині призначення покарання через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність. Просить виключити вказівку про застосування до обвинуваченого обмежувального заходу, передбаченого ст. 91? КК України у виді направлення для проходження програм для кривдників.

Апеляційна с карга мотивована тим, що місцевим судом неправильно застосовано положення ст. 91? КК України у тій частині, що обмежувальні заходи можуть бути застосовані до особи виключно у випадку засудження за вчинення злочину, та такі заходи не можуть бути застосовані у випадку засудження особи за вчинення кримінального проступку.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просив задовольнити у повному об`ємі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, оскільки її вимоги покращують становище особи.

Інші учасники (обвинувачений та потерпіла) будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду не з`явились, заяв про поважність причин неприбуття до суду не подавали. Такі обставини відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджають проведенню апеляційного розгляду.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого не підлягає до задоволення, а апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити частково з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з вироку, зазначені положення закону місцевим судом дотримано, а висновки про відсутність підстав для кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 296 КК України з одночасної кваліфікацією за нормою закону, яка передбачає відповідальність за умисне заподіяння тілесних ушкоджень, належним чином умотивовано.

Поряд з тим в оскаржуваному вироку суд першої інстанції зазначив, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, є таким, що пов`язане з домашнім насильством, у зв`язку з чим дійшов висновку, що ОСОБА_9 за наслідками вчиненого ним правопорушення - є кривдником, а потерпіла - постраждалою від домашнього насильства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

З урахуванням викладеного місцевий суд дійшов висновку, що ОСОБА_9 , як кривднику, необхідно призначити обмежувальний захід, що передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91? КК України - направлення для проходження програми для кривдників.

Разом з тим відповідно до ч. 1 ст. 91? КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, зокрема і направити для проходження програми для кривдників (п. 5 ч. 1 ст. 91? ККУ).

У зазначеній кримінально-правій нормі чітко зазначено, що відповідні обмежувальні заходи можуть бути застосовані в інтересах потерпілого саме від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, тобто вказаною нормою не передбачено застосування таких обмежувальних заходів у разі вчинення кримінального проступку, суспільна небезпечність якого є значно меншою порівняно із злочином.

Водночас діяння, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, у якому визнано винним ОСОБА_9 , у відповідності до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, а не злочином.

За таких обставин суд першої інстанції при ухваленні вироку не повинен був застосовувати положення ч. 1 ст. 91? КК України та покладати обвинуваченого обов`язки, передбачені цією нормою.

Таке неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність призвело до невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є підставою для зміни вироку відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 409, п. 1 ч. 1 ст. 414 КПК України

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 19 травня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000042, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 28.04.2025 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України змінити в частині призначення покарання через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність.

Із резолютивної частини вироку виключити вказівку про застосування до ОСОБА_9 обмежувального заходу, передбаченого ст. 91? КК України у виді направлення для проходження програм для кривдників, направлення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відділу соціального захисту та соціального забезпечення, охорони здоров`я Тиврівської селищної ради (вулиця Тиврівська, будинок 40, смт. Тиврів), для проходження програми для кривдників, визначеної Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», терміном на один місяць, роз`яснення ОСОБА_9 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст. 91? КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390? КК України.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції (Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду) протягом трьох місяців з дня проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: