Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4559/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/271/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі судове провадження №295/4559/25 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 02 квітня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ходорів, Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.05.2025 року включно, без визначення розміру застави,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, а у разі необхідності застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проходження служби у військовій частині за відповідною адресою. Вважає, ухвалу незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що ні в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні в самій ухвалі слідчого судді не вказано жодного конкретного ризику, а тому безпідставно застосовано до ОСОБА_7 найбільш суворий запобіжний захід.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування клопотанні слідчий послався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 №205 від 25.10.2022 молодшого сержанта ОСОБА_7 призначено на посаду стрільця-зенітника зенітного ракетного взводу 2 аеромобільного батальйону ВОС-Ю4916 Д військової частини НОМЕР_1 та цього ж дня зараховано до списків особового складу вказаної військової частини на всі види забезпечення. ОСОБА_7 посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Перебуваючи на посаді стрільця-зенітника зенітного ракетного взводу 2 аеромобільного батальйону ВОС-104916 Д військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант ОСОБА_7 30.03.2025 близько 22 год. 30 хв. разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з метою перевірки наявності особового складу прибули до одного з наметів для проживання військовослужбовців, який розміщений у лісі на територій військового містечка та дислокації особового складу військової частини НОМЕР_1 , де побачили ОСОБА_12 , який сидів на ліжку та вживав алкогольні напої.

ОСОБА_10 у цей же день, час та місці підійшов до ОСОБА_12 та умисно наніс кулаком близько трьох ударів по голові останнього, після чого ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 вийшли з палатки, а ОСОБА_12 вийшов слідом за ними.

30.03.2025 близько 22 год. 40 хв ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи біля вищевказаної палатки, що розташована за зазначеною вище адресою, помістили ОСОБА_12 у автомобіль марки «LEND ROVER» моделі «DISCOVERY», н.з. НОМЕР_2 , після чого покликали ОСОБА_13 , який не був обізнаний в злочинних намірах останніх, якому вказали їхати разом з ними, та останній сів до вищевказаного автомобіля.

В подальшому, 30.03.2025 близько 23 год. ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також ОСОБА_13 , який не був обізнаний в злочинних намірах останніх, приїхали на ділянку місцевості, що розташована на березі річки «Тетерів» поблизу с. Тригір`я, Житомирського району Житомирської області, де наказали ОСОБА_12 вийти з вищевказаного автомобіля.

В цей час ОСОБА_12 вийшов з салону автомобіля марки «LEND ROVER» моделі «DISCOVERY», н.з. НОМЕР_2 та почав втікати, однак впав на траву, після чого до останнього підбігли ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та, застосовуючи фізичну силу, за попередньою змовою групою осіб, умисно нанесли численну кількість ударів по голові, тулубу, грудній клітині та ногам, спричинивши ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми тіла.

В подальшому ОСОБА_7 затягнув ОСОБА_12 до річки, тричі занурив голову останнього у воду, після чого, тримаючи ОСОБА_12 за одяг, разом з ОСОБА_10 витягнули останнього на берег та попідруки повели до автомобіля марки «LEND ROVER» моделі «DISCOVERY», н.з. НОМЕР_2 , куди помістили ОСОБА_12 та поїхали до наметового містечка дислокації військової частини НОМЕР_3 .

01.04.2025 близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_10 вигрузили з вищевказаного автомобіля ОСОБА_12 та завели до його палатки, поклавши останнього на ліжко, а самі разом з ОСОБА_11 з місця вчинення злочину втекли.

Від отриманих тілесних ушкоджень у вигляді тупої поєднаної травми тіла ОСОБА_12 помер.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за №0000131 за п.12 ч.2 ст.115 КК України та СВ ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування.

01.04.2025 ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-рапортом- повідомлення на лінію «102» від 31.03.2025;

-протоколами огляду місця події від 31.03.2025 та 01.04.2025 за адресою: АДРЕСА_2 ;

-протоколом огляду трупа від 01.04.2025;

-копією лікарського свідоцтва про смерть;

-протоколами допитів свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 від 01.04.2025;

-протоколами затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, у відповідності до ст. 208 КПК України від 01.04.2025;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 01.04.2025;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_10 від 01.04.2025:

-протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_14 від 01.04.2025;

-протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_10 від 01.04.2025;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Орган досудового розслідування вважав, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме : можливість підозрюваного переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим; можливість незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, враховуючи що свідки проходять військову службу в одній з ним військовій частині, з метою зміни останніми показань з метою ухилення від кримінальної відповідальності; можливість перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином обгрунтована тим, що підозрюваний ОСОБА_7 , будучи мешканцем іншої області та військовослужбовцем може не з`являтись за викликом слідчого, прокурора чи суду.

Враховуючи обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого злочину, доведеності прокурором ризиків, передбачених п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчій суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею в повній мірі дотримано вимоги ст.ст 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого.

Також, слідчим суддею враховано особу підозрюваного ОСОБА_7 який одружений, має малолітню дитину ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доведеність прокурором високого ступеню ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу та необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Так, ризик можливого переховування обґрунтований тим, що під тяжкістю можливого покарання підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтований тим, що ОСОБА_7 проходять військову службу в одній військовій частині разом зі свідками, які ще не допитані судом, а тому з метою уникнення покарання може впливати на останніх для зміни ними показань.

Ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню обґрунтований тим, що ОСОБА_7 , будучи мешканцем іншої області та військовослужбовцем, може не з`являтись за викликом слідчого, прокурора та суду.

За таких обставин, колегія суддів повністю погоджується з висновками слідчого судді про те, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 даних про особу останнього, та доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Розмір застави не визначається на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Отже, доводи апелянта про те, що в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді не зазначені ризики, передбачені ст.177 КПК України, колегія суддів вважає необгрунтованими.

Доводи апелянта про те, що до ОСОБА_7 може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання та колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не наведено доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу і в апеляційній скарзі.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Посилання захисника під час апеляційного розгляду на те, що кваліфікація дій підозрюваного є невірною та безпідставно не оголошено підозру іншим учасникам події, колегія суддів вважає безпідставною, оскільки такі посилання виходять за межі апеляційної скарги. Крім того, кваліфікація кримінального правопорушення може змінюватися під час досудового розслідування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 02 квітня 2025 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.05.2025 року включно, без визначення розміру застави без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :