Справа № № 585/687/24
Номер провадження 1-р/585/5/25
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

06 червня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участь секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни заяву Державної установи «Конотопська ВК № 130» про роз`яснення вироку Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10.03.2025 року в частині зарахування строку відбування покарання, щодо засудженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2025 року до суду надійшла заява Державної установи «Конотопська ВК № 130» про роз`яснення вироку Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10.03.2025 року в частині зарахування строку відбування покарання, щодо засудженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: чи підлягає зарахуванню до загального строку відбування покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі час перебування ОСОБА_3 під вартою з 05.06.2024 року до 25.06.2024 року, з розрахунку, що одному дню перебування під вартою відповідає два дні обмеження волі.

У судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, протее належним чином були повідомлені про час і місце розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 380 КПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення протягом десяти днів з повідомленням особи, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасників судового провадження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день і час проведення розгляду справи повідомлялися алежним чином, суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали заяви, вивчивши та перевіривши матеріали справи у їх сукупності приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 380 КПК України передбачено, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Роз`яснення рішення це викладення рішення в більш ясній і зрозумілій формі.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє у роз`ясненні рішення.

Зі змісту вказаної норми закону вбачається, що роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання. При цьому, під час роз`яснення судового рішення не може ставитися питання про зміну рішення, про внесення до ньогонових даних або про роз`яснення мотивів прийняття рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Судом встановлено, що вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 березня 2025 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначено їй покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду. Згідно ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вказаним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14.05.2024 року за ч.2 ст. 389, ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 70, ч.4 ст.70 КК України у виді 1 року 6 місяців обмеження волі, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі, зарахувавши у загальний строк відбування покарання покарання, яке відбуте за попереднім вироком суду. Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати відповідно до ч. 1 ст. 58 КВК України, з дня прибуття і постановки засудженої на облік у виправному центрі.

При цьому, вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 травня 2024 року ОСОБА_3 визнано винною за ч.2 ст. 389 КК України, ч.1 ст.126 КК України та на підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі. Згідно ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 лютого 2024 року, більш суворим покаранням, призначеним за вказаним вироком суду, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі, зарахувавши у загальний строк відбування покарання покарання, яке відбуте за попереднім вироком суду.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 листопада 2024 року на підставі ч. 2 ст. 74 КК України негайно звільнено засуджену ОСОБА_3 від покарання, призначеного за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05.02.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що із клопотанням про звільнення від покарання, призначеного вироком Роменського міськрайонного суду від 05.02.2024 р. до Конотопського міськрайонного суду Сумської області звернувся представник Державної установи «Конотопська ВК № 130» у жовтні 2024 року, однак на розгляд суду не ставилось питання про приведення вироку Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 травня 2024 року, який набрав законної сили, у відповідність до вимог закону, зокрема і в частині обчислення строку відбування покарання засудженою тощо.

Отже, оскільки Роменським міськрайонним судом Сумської області не приймалось жодного рішення щодо звільнення засудженої ОСОБА_3 від покарання, призначеного за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05.02.2024 року, то у суду відсутній обов`язок роз`яснення щодо порядку зарахування особі відбутого покарання, від якого її звільнено іншим рішенням суду.

Враховуючи викладене, підстав для роз`яснення змісту вироку Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 березня 2025 року немає та заяву Державної установи «Конотопська ВК № 130» про роз`яснення вказаного вироку необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст.110, 371, 372, 380 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви Державної установи «Конотопська ВК № 130» про роз`яснення вироку Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10.03.2025 року в частині зарахування строку відбування покарання по справі №585/687/24 (1-р/585/5/25) відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_4