Справа № 396/1538/25
Провадження № 1-кс/396/319/25
УХВАЛА
29.07.2025 року м. Новоукраїнка Слідчий суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши в приміщенні суду в режимі відеоконференції в м. Новоукраїнка Кіровоградської області клопотання слідчого СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бірки, Олександрівського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, перебуває у розпорядженні командира Військового інституту Київського національного університету, у військовому званні сержант, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
Слідчий СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітан поліції ОСОБА_7 29.07.2025 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .
З клопотання та копії повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 163, ч.4 ст. 296 КК України
Із змісту даного клопотання вбачається, що 17 травня 2023 року відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022 ОСОБА_5 , призваний на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлений для проходження служби до військової частини НОМЕР_1 , де перебував на посаді начальника складу безпілотних літаючих апаратів, з 05.10.2023 направлений на навчання до Військового інституту Київського національного університету.
У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Відтак, з 17.07.2023, тобто з моменту зарахування ОСОБА_8 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.
Згідно ст. ст. 3, 65, 68 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-XIV, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
Незважаючи на викладене, ОСОБА_5 , діючи умисно, 17.07.2025 близько 14:30 години, більш точного часу встановити не вдалося за можливе, неподалік населеного пункту с. Новоселівка, Черкаського району, Черкаської області, в порушення вимог п.п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-ХІІ від 17.06.1992 р. «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 17.10.1992 р., «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 р., придбав шляхом віднайдення на узбіччі дороги сумку, яка була присипана землею, в якій знаходились автомат Калашникова серійний номер НОМЕР_2 , набої до нього, корпус гранати іноземного виробництва та підривач до неї, вчинивши, тим самим, незаконне без передбаченого законом дозволу, придбання вогнепальної зброї та бойових припасів.
Вказаний автомат Калашникова серійний номер НОМЕР_2 , набої до нього та гранату іноземного виробництва незаконно зберігав за місцем проживання на території домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 в автомобілі який перебуває в нього в користуванні, вчинивши, тим самим, незаконне без передбаченого законом дозволу, носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів.
27.07.2025, в період часу з 05 год. 21 хв. до 08 год. 05 хв., в ході огляду автомобіля марки Volkswagen моделі Passatза, державний реєстраційний знак НОМЕР_3 який знаходився за адресою АДРЕСА_1 , проведеного працівниками поліції, булу виявлено та вилучено: автомат Калашникова серійний номер НОМЕР_2 , набої до нього в кількості 204 шт., корпус гранати іноземного виробництва та підривач до неї.
Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 17 травня 2023 року відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022 ОСОБА_5 , призваний на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлений для проходження служби до військової частини НОМЕР_1 , де перебував на посаді начальника складу безпілотних літаючих апаратів, з 05.10.2023 направлений на навчання до Військового інституту Київського національного університету.
У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Відтак, з 17.07.2023, тобто з моменту зарахування ОСОБА_8 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.
Згідно ст. ст. 3, 65, 68 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-XIV, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
Незважаючи на викладене, 26.07.2025 року близько 21 години, більш точного часу встановити не вдалося за можливе, перебуваючи за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , у останнього раптово виник злочинний умисел, направлений на хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 26.07.2025 близько 21 години, більш точного часу встановити не вдалося за можливе, ОСОБА_5 , прагнучи показати свою зневагу до інших людей, бажаючи самоутвердитись, ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, у відсутність будь яких підстав, безпричинно, нахабно, перебуваючи у на околиці с. Захарівка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечний наслідок і бажаючи його настання, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи безпеку оточуючих, з хуліганських спонукань здійснив постріли з автоматичної зброї, а саме автомата Калашникова, серійний номер № 2136022, чим порушив спокій та відпочинок жителів вказаного села.
Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинені із застосуванням вогнепальної зброї, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати запобіжний захід не пов"язаний з позбавленням волі.
Захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання щодо обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просила застосувати відносно підозрюваного захід забезпечення кримінального провадження не пов"язаний з позбавленням волі.
Прокурор, слідчий під час розгляду, клопотання підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що викладені в клопотанні та неможливість їх запобігання, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , які клопотання підтримали, підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , які просили застосувати захід забезпечення кримінального провадження не пов"язаний з позбавленням волі, слідчий суддя, вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтоване та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя встановлює, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, чим порушив вимоги пунктів 2, 3 частини 1 статті 194 КПК України.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про обґрунтоване застосування саме такого виду запобіжного заходу.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Така позиція ЄСПЛ узгоджується з положеннями національного законодавства, зокрема ст.177, 183 КПК України.
Встановлено, що 27.07.2025 року ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296 КК України (а.к. 35-43).
Оскільки термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Об`єктивна підозра ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:
Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є тяжким злочином, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семи років та злочин передбачений ч. 4 ст. 296 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є також тяжким злочином, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семи років.
Слідчий суддя приймає до уваги, обставини кримінального провадження, особу підозрюваного, який має повних 22 роки від народження, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває у розпорядженні командира Військового інституту Київського національного університету, у військовому званні сержант, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
Зазначаючи про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовано послався на ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі матиме можливість:
- незаконно впливати на свідків з урахуванням бажання уникнути відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання та вагомості доказів, підозрюваний ОСОБА_12 , може вплинути на свідків, з метою зміни ними вже наданих показів, які вже допитані у провадженні і не допитані судом, вказані обставини дають підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на вказану категорію осіб, з метою зміни чи відмови від наданих показань.
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів за їх вчинення передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Суд вважає, що прокурором, доказами, які надані слідчим та які містяться в матеріалах клопотання, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296 КК України,
Враховуючи зазначені вище ризики, наявність обґрунтованої підозри, особу підозрюваного, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даній стадії досудового слідства є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Жодних доказів про те, що підозрюваний не може утримуватися під вартою, стороною захисту не представлено.
А тому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких злочинів, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
В даному конкретному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.
При цьому, слідчий суддя оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_5 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
У зв`язку з встановленими обставинами, враховуючи положення, передбачені ст.176-178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та доцільність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.
Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи те, що злочини у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 вчинені без застосування насильства чи погрози його застосування, не спричинили загибель людини, запобіжний захід у вигляді застави раніше не обирався, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Згідно п.2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 193-194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.4 ст. 296 КК України захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Кропивницький слідчий ізолятор", який рахувати з 08 год. 19 хв., 27.07.2025 року.
Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят) днів, але не довше, ніж в межах строків досудового розслідування.
Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 25.09.2025 року о 08:19 год.
Ухвала підлягає негайному виконанню. Виконання ухвали покласти на Новоукраїнський РВП ГУНП в Кіровоградській області.
Підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
- прибувати за першою вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживав, а саме АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання чи роботи.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, строк дії яких встановити до 25.09.2025 року.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозоюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Повний текст ухвали складено 29.07.2025 року і оголошено учасникам провадження 29.07.2025 року о 17.10 годині.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з часу її проголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1