Провадження №1-кп/638/1265/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду міста Харкова кримінальне провадження №0000742 від 24.06.2024 року стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, осіб на утриманні немає, без інвалідності, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, відносно якого на розгляді Шевченківського районного суду міста Полтави перебуває на розгляді обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України, -

встановив:

24 лютого 2022 року о 05 годині президент російської федерації (далі - рф) оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

У подальшому, збройними силами рф, які діяли за наказом керівництва рф і ЗС рф, виконано пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України, після чого підрозділами збройних сил та інших військових формувань рф здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.

Вказані злочинні дії рф були засуджені всім цивілізованим світом, за результатом чого членами Парламентської Асамблеї ОБСЄ було ухвалено декларацію, якою рф було визнано державою - спонсором тероризму; резолюцією Європейського Парламенту № 2022/2896 (RSP) від 23.11.2022 рф державою - спонсором тероризму та державою, що послуговується засобами тероризму.

У зв`язку з військовою агресією рф проти України, з метою захисту Українського народу, конституційного ладу та територіальної цілісності України, 24 лютого 2022 указом Президента України № 64/2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, який неодноразово продовжувався та триває дотепер.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи у Шевченківському районі міста Харкова, більш точне місце під час в ході судового розгляду не встановлено, байдуже ставлячись до наслідків агресивної війни, яку рф розв`язала і веде проти України та українського народу з порушенням норм міжнародного права, вчиняючи злочини проти людяності, маючи злочинну мету, спрямовану на протиправну діяльність, не пізніше 22 серпня 2022 року, більш точний час у ході судового розгляду не встановлено, прийняв рішення щодо .втілення в життя виниклого злочинного умислу, направленого на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії рф проти України, підтримка збройної агресії рф проти України, виправдовування тимчасової окупації частини території України.

У подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи у Шевченківському районі міста Харкова, більш точне місце в ході судового розгляду не встановлено, реалізуючи свій протиправний умисел, використовуючи акаунт у месенджері «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_33 » (ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_1 та акаунт у месенджері «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (ІНФОРМАЦІЯ_4 ), який зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_2 , поширив матеріали у каналах месенджеру «Telegram» під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (ІНФОРМАЦІЯ_6 ), « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (ІНФОРМАЦІЯ_7 ), « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (ІНФОРМАЦІЯ_9 ), « ІНФОРМАЦІЯ_10 » (ІНФОРМАЦІЯ_11 ), « ІНФОРМАЦІЯ_12 » (ІНФОРМАЦІЯ_13 ), « ІНФОРМАЦІЯ_14 )» (ІНФОРМАЦІЯ_15 ), « ОСОБА_7 » (ІНФОРМАЦІЯ_16 ), « ОСОБА_8 » ( ІНФОРМАЦІЯ_17

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи у Шевченківському районі міста Харкова, більш точне місце в ході судового розгляду не встановлено, маючи злочинну мету, спрямовану на протиправну діяльність, не пізніше 22 серпня 2022, більш точний час в ході судового розгляду не встановлено, прийняв рішення щодо втілення в життя виниклого злочинного умислу, направленого на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії рф проти України, виправдовування тимчасової окупації частини території України.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_4 , використовуючи акаунт у месенджері «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_33 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 прокоментував допис, опублікований у чаті месенджеру «Telegram» каналу « ІНФОРМАЦІЯ_14 » ( ІНФОРМАЦІЯ_15 ІНФОРМАЦІЯ_18 о 02:41 розмістивши коментар з текстом: «я русский, как и большинство харьковчан, как можно человека, который говорит на русском, называть усраинцем? наверное поэтому усраина и навязывает свой усраинский язык» (ІНФОРМАЦІЯ_15 ), та ІНФОРМАЦІЯ_18 о 02:42 розмістив коментар з текстом: «если имеешь ввиду паспорт, то усраинский, хочу его спалить, когда освободят Харьков от усраинской чумы» (ІНФОРМАЦІЯ_15 ).

Згідно з висновком судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи Сумського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/119-24/18933-ЛД від 11.12.2024 встановлено, що у вищезазначених коментарях, розміщених громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (користувачем під ім`ям « ОСОБА_10 »» (ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у вказаному каналі месенджеру «Telegram» міститься виправдовування збройної агресії рф проти України).

Крім того, ОСОБА_4 , не маючи наміру на припинення розгорнутої ним злочинної діяльності, спрямованої проти міжнародного правопорядку, що ґрунтується на принципах міжнародного права, зокрема, незастосування сили, недоторканності кордонів, територіальної цілісності, невтручання у внутрішні справи суверенних держав та, бажаючи впродовж тривалого часу нав`язати іншій особі виправдовування, заперечення збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, а також виправдовування тимчасової окупації частини території України, діючи повторно, продовжив свої протиправні дії.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи у Шевченківському районі міста Харкова, байдуже ставлячись до наслідків агресивної війни, яку рф розв`язала і веде проти України та українського народу з порушенням норм міжнародного права, вчиняючи злочини проти людяності, маючи злочинну мету, спрямовану на протиправну діяльність, не пізніше 26 квітня 2023, більш точний час в ході судового розгляду не встановлено, повторно прийняв рішення щодо втілення в життя виниклого злочинного умислу, направленого на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії рф проти України, виправдовування тимчасової окупації частини території України.

ОСОБА_4 , перебуваючи у Шевченківському районі міста Харкова, більш точне місце в ході судового розгляду не встановлено, реалізуючи свій протиправний умисел, використовуючи акаунт у месенджері «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_33 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 який зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_2 , поширив матеріали у каналах месенджеру «Telegram» під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_19 » ( ІНФОРМАЦІЯ_16 ).

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_4 , використовуючи акаунт у месенджері «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_33 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) прокоментував допис, опублікований у чаті месенджеру «Telegram» каналу « ІНФОРМАЦІЯ_19 » ( ІНФОРМАЦІЯ_16 ), ІНФОРМАЦІЯ_20 о 22:47 розмістивши коментар з текстом: «ещё год назад писал, хватит жалеть усраинскую чуму, усраина это раковая опухоль с метастазами, страна воров, быдла и фашистов, особенно западная усраина, привет из Харькова, Харьков не усраина» ( ІНФОРМАЦІЯ_16 ).

Згідно з висновком судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи Сумського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/119-24/18933-ЛД від 11.12.2024 встановлено, що у вищезазначеному коментарі, розміщеному громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (користувачем під ім`ям « ОСОБА_10 »» ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) у вказаному каналі месенджеру «Telegram» міститься виправдовування збройної агресії рф проти України).

Надалі, перебуваючи у Шевченківському районі міста Харкова, більш точне місце в ході судового розгляду не встановлено, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , використовуючи акаунт у месенджері «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_33 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 прокоментував допис, опублікований ІНФОРМАЦІЯ_21 у часті месенджеру «Telegram» каналу « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ), та ІНФОРМАЦІЯ_21 о 07:35 розмістив коментар з текстом: «51 умерших кого? усраинских военных и их гражданских кастрюлеголовых друзей? привет из ІНФОРМАЦІЯ_22 » ( ІНФОРМАЦІЯ_23 ).

Згідно з висновком судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи Сумського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/119-24/14133-ЛД від 18.09.2024 встановлено, що у вищезазначеному коментарі, розміщеному громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (користувачем під ім`ям « ОСОБА_10 »» ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у вказаному каналі месенджеру «Telegram» міститься виправдовування збройної агресії рф проти України).

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_4 , перебуваючи у Шевченківському районі міста Харкова, більш точне місце в ході судового розгляду не встановлено, використовуючи акаунт у месенджері «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_33 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , прокоментував допис, опублікований у чаті месенджеру «Telegram» каналу « ІНФОРМАЦІЯ_24 » ( ІНФОРМАЦІЯ_17 ), ІНФОРМАЦІЯ_25 о 13:09 розмістивши коментар з текстом: «покажите, где я напал? я из Харькова, никто не нападал, кроме нациков, которые прилезли в наш город, сносить наш памятник, притащили свой украинский мир, а когда с 2013 кричали в куеве "русских на ножи", "москаляку на гиляку" это тоже сосед напал?» ( ІНФОРМАЦІЯ_26 ).

Згідно з висновком судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи Сумського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/119-24/18933-ЛД від 11.12.2024 встановлено, що у вищезазначеному коментарі, розміщеному громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (користувачем під ім`ям « ОСОБА_10 »» ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) у вказаному каналі месенджеру «Telegram» міститься заперечення збройної агресії рф проти України та представлення її як внутрішнього громадянського конфлікту).

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_4 , перебуваючи у Шевченківському районі міста Харкова, більш точне місце в ході судового розгляду не встановлено, використовуючи акаунт у месенджері «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_33 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 прокоментував допис, опублікований ІНФОРМАЦІЯ_27 у чаті месенджеру «Telegram» каналу « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_27 о 00:53 розмістивши коментар з текстом: «а кого прощать? когда усраинские нацики жгли людей в Одессе, кто-то от нас писал "простите"?» ( ІНФОРМАЦІЯ_28 ).

Згідно з висновком судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи Сумського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/119-24/14133-ЛД від 18.09.2024 встановлено, що у вищезазначеному коментарі, розміщеному громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (користувачем під ім`ям « ОСОБА_10 »» ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у вказаному каналі месенджеру «Telegram» міститься виправдовування збройної агресії рф проти України).

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_4 , використовуючи акаунт у месенджері «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_33 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 прокоментував допис, опублікований ІНФОРМАЦІЯ_27 у чаті месенджеру «Telegram» каналу « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_27 о 01:01 розмістивши коментар з текстом: «это так не работает, когда вы пишите "простите", для стороннего человека это выглядит как "россияне виноваты, извиняются", а извиняться собственно за что? обычно так делают украинские боты, косят под россиян и постоянно извиняются, чтобы создать нарратив, что "россияне виноваты, а жители украины все такие бедные и несчастные"» ( ІНФОРМАЦІЯ_28 ).

Згідно з висновком судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи Сумського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/119-24/14133-ЛД від 18.09.2024 встановлено, що у вищезазначеному коментарі, розміщеному громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (користувачем під ім`ям « ОСОБА_10 »» ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у вказаному каналі месенджеру «Telegram» міститься заперечення провини росіян на збройну агресію проти українського народу та виправдовування криїни-агресора).

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_4 , використовуючи акаунт у месенджері «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 прокоментував допис, опублікований ІНФОРМАЦІЯ_29 у чаті месенджеру «Telegram» каналу « ІНФОРМАЦІЯ_8 » ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_29 о 04:28 розмістивши коментар з текстом: «Так и есть, привет из Харькова, Харьков это Россия ???? » ( ІНФОРМАЦІЯ_30 ).

Згідно з висновком судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи Сумського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/119-24/14133-ЛД від 18.09.2024 встановлено, що у вищезазначеному коментарі, розміщеному громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (користувачем під ім`ям « ОСОБА_10 »» ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у вказаному каналі месенджеру «Telegram» міститься виправдовування збройної агресії рф проти України, виправдовування тимчасової окупації частини території України).

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_4 , перебуваючи у Шевченківському районі міста Харкова, більш точне місце в ході судового розгляду не встановлено, використовуючи акаунт у месенджері «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_33 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 прокоментував допис опублікований ІНФОРМАЦІЯ_31 у чаті месенджеру «Telegram» каналу « ІНФОРМАЦІЯ_12 » посилання ( ІНФОРМАЦІЯ_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_31 о 19:27 розмістивши коментар з текстом: «войну начал тот кто с 2013 кричит "русских на ножи", а мы в Харькове такие же русские как в соседнем Белгороде » ( ІНФОРМАЦІЯ_32 ).

Згідно з висновком судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи Сумського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/119-24/18933-ЛД від 11.12.2024 встановлено, що у вищезазначеному коментарі, розміщеному громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (користувачем під ім`ям « ОСОБА_10 »» ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у вказаному каналі месенджеру «Telegram» міститься виправдовування збройної агресії рф проти України).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та щодо обставин вчинення кримінального правопорушення пояснив як зазначено вище, що у 2022, 2023 та 2024 році у дати, зазначені у обвинувальному акті пив енергетики та писав коментарі у каналах месенджеру «Telegram», що містяться у обвинувальному акті. Також зазначив, що кається у вчиненому та просив не позбавляти його волі.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочині ніким не оспорюється. Інші докази згідно ч.3 ст.349 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, в також у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування тимчасової окупації частини території України, вчиненого повторно, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.436-2 КК України та ч.3 ст.436-2 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України - є тяжкими злочинами.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

При цьому суд зауважує, що саме по собі визнання обвинуваченим провини у вчиненому кримінальному правопорушенні не можна ототожнювати із щирим каяттям. Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте визнання своєї провини у вчиненому, осуд своєї поведінки, намагання особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажання виправити наслідки скоєного. Таких обставин судом в ході судового розгляду не встановлено.

Також судом не встановлено обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 ..

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий, відносно нього на розгляді Шевченківського районного суду міста Полтави перебуває обвинувальний акт за ч.2 ст.307 КК України, не одружений, не працевлаштований, осіб на утриманні немає, без інвалідності, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , на диспансерному (профілактичному) обліку в КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» не перебуває; впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП «МПНД №3» ХМР не звертався, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №731 від 21.10.2024 року на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, у період часу, якому відповідає правопорушення, перебував поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на теперішній час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обвинуваченому суд призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх суспільну небезпечність, кількість здійснених публікацій, особу винного, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого та інші обставини справи, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій: ч.2 ст.436-2 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки без конфіскації майна, ч.3 ст.436-2 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна. На підставі ч.1 ст.70 КК України, яка передбачає поглинення менш сурового покарання більш суворим, призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.

Підстав для призначення більш м`якого покарання або покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкціями статей, судом не встановлено.

Щодо можливості застосування ст.75 КК України, суд дійшов наступного.

Так, зі змісту ч.1 ст.75 КК України вбачається, що якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Втім, обов`язковою умовою застосування цього кримінально-правового інституту, що належить до дискреційних повноважень суду, є сукупність обставин, які б із достатньою переконливістю свідчили про можливість виправлення особи без відбування покарання.

Про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням свідчить те, що, останній вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до розділу ХХ КК України відносяться до кримінальних правопорушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, в той час, коли відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність цих злочинів.

Така позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.05.2023 у справі №127/12127/22( провадження №51-4009км22).

ОСОБА_4 у період активної стадії збройної агресії російської федерації проти України, шляхом умисного та цілеспрямованого вираження в месенджері «Telegram», висловлював та поширював свою антигромадську/антиукраїнську позицію.

При цьому, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_4 вчиняючи вказані кримінальні правопорушення під час збройної агресії російської федерації проти України, не просто засвідчив свою антиукраїнську позицію, а й створив уяву у ворога, що громадяни України підтримують позицію російської влади, бажають приходу «руського миру» до українських міст та сіл, що в свою чергу підживлює в них впевненість в успішності їхніх дій на території України та спонукає до продовження війни проти України, адже зазначеним месенджером користуються у тому числі у російській федерації. Такий інформаційний ресурс створює умови та можливості будь-якому користувачу системи для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» виготовляти і поширювати матеріали у будь-якій формі та будь-якого змісту з метою доведення інформації до необмеженого кола осіб (користувачів).

Крім того, у вік інформаційних технологій розповсюдження інформації через інтернет-ресурси стало не лише швидким та зручним інструментом, але й небезпечним саме через його доступність для багатьох верств населення та складність для правоохоронних органів відслідковувати та припиняти інформаційні атаки ворога.

Таким чином, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, які є тяжкими, їх підвищену суспільну небезпечність та особу обвинуваченого, який в період воєнного стану в Україні під час активних бойових дій на території України здійснював виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, а також заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

На переконання суду, ОСОБА_4 , будучи дорослою людиною, яка має відповідний життєвий досвід, не міг не усвідомлювати тих подій, які відбувалися в Україні, зокрема, з початком 24 лютого 2022 року повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України та українського народу в цілому, коли засоби масової інформації, соціальні мережі та мобільні месенджери були переповнені інформацією у тому числі й ілюстраційного характеру щодо численних злочинів країни-терориста, тотального насильства, масових вбивств та руйнувань, які засуджував і засуджує увесь цивілізований світ.

Не дивлячись на це, ОСОБА_4 всупереч елементарним нормам моралі, не проявляючи жодних сентиментів та емпатії, та навіть банального співчуття через масову загибель як військовослужбовців, які стали на захист своєї Батьківщини, так і мирного населення, продовжував розповсюджувати публікації, зміст яких всіляко виправдовував збройну агресію росії, метою якої є намагання знищити Україну як державу.

Така позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 15.11.2023 року справа №344/4586/23 (провадження № 51-5203 км 23).

Суд виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Норми кримінального закону України наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 застосування ст.75 КК України буде безпідставним, оскільки звільнення його від відбування покарання із випробуванням, на переконання суду, не буде сприяти меті покарання, передбаченої ч.2 мт.50 КК України.

Матеріали справи не містять, стороною захисту не надано до суду та в судовому засіданні не встановлено будь-якого доказу про наявність каяття з боку обвинуваченого.

З врахуванням наведеного та підвищеної суспільної небезпечності обвинуваченого, суд доходить висновку про неможливість застосування при призначенні покарання останньому положень ст.75 КК України, оскільки це не буде сприяти виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися, як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Призначене покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається, як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема, права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його, як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають, як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

При цьому також суд враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому суд керується також положенням п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 року, згідно якого суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили суд вважає за можливе залишити у виді застави, яку після набрання законної сили повернути заставодавцю.

Щодо питання зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання обвинуваченому, судом враховано, що ОСОБА_4 був взятий під варту 02.10.2024 року та перебував під вартою до 08.11.2024 року, тому вказаний строк попереднього ув`язнення слід зарахувати у строк покарання згідно ч.5 ст.72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавленні волі.

У відповідності до положення ч.4 ст.174 КПК України та для можливості вирішення питання по речовим доказам, скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування - підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.436-2 КК України - у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна;

-за ч.3 ст.436-2 КК України - у виді 5 років позбавлення без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

Строк покарання обчислювати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді застави.

Після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю сплачену згідно ухвали Київського районного суду від 02.10.2024 року за ОСОБА_4 заставу у розмірі 605 600 гривень.

Зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 02.10.2024 року до 08.11.2024 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави на відшкодування процесуальних витрат у загальному розмірі 12 425 гривень 44 копійки.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 07.10.2024 року.

Речові докази - мобільний телефон «Redmi» моделі М2101К6G ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 із сім картками мобільних операторів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , системний блок чорного кольору без номеру та марки із жорстким диском 50026В725709620F, 1530 - конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1