Справа № 1-34/06
Провадження № 1о/201/2/2025
УХВАЛА

18 червня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра заяву ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_6 від участі у провадженні про перегляд вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2006 року у кримінальній справі № 1-34/06 відносно ОСОБА_5 за нововиявленими обставинам, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_6

представник потерпілого ОСОБА_7

засуджений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соборного районного суду міста Дніпра перебуває провадження про перегляд вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2006 року у кримінальній справі №1-34/06 відносно ОСОБА_9 за нововиявленими обставинам.

В судовому засіданні засудженим ОСОБА_9 заявлено відвід прокурору ОСОБА_6 від участі у розгляді провадження оскільки існують обставини, що викликають сумнів у неупередженості прокурора. Так, прокурор ОСОБА_6 , під час судового процесу регулярно взаємодіє з представником потерпілого ОСОБА_7 у спосіб, який виходить за межі процесуальних норм, оскільки представник потерпілого під час судового засідання сидить поруч із прокурором та дає вказівки. Такі дії свідчать про неналежний вплив на прокурора з боку представника потерпілого, що порушує принцип рівності сторін в судовому процесі. Крім того, взаємодія прокурора з представником потерпілого у формі отримання вказівок може свідчити про порушення процесуальних прав інших учасників справи, що у свою чергу суперечить принципам справедливого судового розгляду.

Захисник засудженого в судовому засіданні підтримала думку свого підзахисного, вважала обставини для відводу прокурора обґрунтованими.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви посилаючись на те, що вона свою позицію не погоджує з представником потерпілого і сам факт перебування в ході судового розгляду поряд не свідчить про отримання порад чи консультацій.

Представник потерпілого у судовому засіданні, підтримав позицію прокурора, та просив відмовити у задоволенні заяви сторони захисту про відвід прокурора посилаючись на її необґрунтованість.

Заслухавши заяву про відвід та думку учасників, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.79 КПК України, прокурору може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості прокурора, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення даної справи або об`єктивну неможливість його участі в цьому провадженні. Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями прокурора і оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак, тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для суду, який розглядає заяву про відвід.

Положення ст. 77 КПК України визначають перелік підстав, що виключають участь прокурора в кримінальному провадженні, зокрема:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Поряд з цим, ч. 2 ст. 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури.

Стаття 10 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів передбачає, що прокурор зобов`язаний діяти неупереджено, додержуючись вимог закону щодо підстав, порядку та умов реалізації повноважень прокуратури в межах її функцій. Він має бути об`єктивним у відносинах з органами влади, громадськістю та окремими особами й усвідомлювати соціальну значимість прокурорської діяльності, міру відповідальності перед суспільством.

Таким чином, неупередженість прокурора є необхідною умовою виконання ним своїх повноважень на стадії досудового розслідування та в судовому провадженні, що буде сприяти здійсненню завдань кримінального провадження та забезпеченню законності.

Суд звертає увагу, що відсутність упередженості презюмується і, відповідно, її наявність має бути доведена доказами, які не викликають сумнів, так як в іншому випадку будь-яка заява про відвід підлягала б задоволенню.

З доводів засудженого вбачається, що упередженість прокурора проявляється у його взаємодії з представником потерпілого, зокрема в тісному спілкуванні під час судового засідання, сидінні поруч та обговоренні питань, що, на переконання захисту, ставить під сумнів дотримання принципу змагальності та рівності сторін у судовому процесі.

Крім того, захист вважає, що зазначена форма співпраці, яка може включати надання або отримання вказівок, свідчить про можливе порушення процесуальних прав інших учасників провадження, що, у свою чергу, суперечить засадам справедливого судового розгляду.

Разом з тим, суд вважає наведені аргументи недостатніми для висновку про наявність обґрунтованих підстав вважати прокурора упередженим і, відповідно, підстав для відводу прокурора. Факт упередженого або необ`єктивного поводження прокурора під час судового засідання не встановлено. Доводи сторони захисту щодо регулярної взаємодії прокурора з представником потерпілого не приймаються судом до уваги, оскільки обидва учасники представляють сторону обвинувачення, а відтак мають право на вільну взаємодію між собою.

Суд, враховує, що жодних доказів упередженості прокурора чи їх зацікавленості у результатах розгляду даної справи стороною захисту не надано, а відтак, доводи заяви про відвід є голослівними, тому не можуть братися до уваги при оцінці наявності чи відсутності обставин упередженості прокурорів.

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку про відсутність законних підстав для відводу прокурора, а тому відмовляє задоволенні у задоволенні такої заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 77, 78, 80 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_6 від участі у провадженні про перегляд вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2006 року у кримінальній справі № 1-34/06 відносно ОСОБА_5 за нововиявленими обставинам відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 23.06.2025 о 10-10 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3