Справа № 361/4204/23
Провадження № 1-кп/361/570/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Бровари Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000418 від 25 березня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, за посадою солдат резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_1 , інвалід 3 групи, учасник бойових дій, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено клопотання про закриття цього кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України з підстав втрати чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність інкримінованого йому діяння, так як строк його відсутності на військовій службі тривав до трьох діб, а диспозиція частини п`ятої статі 407 КК України передбачає віповідальність понад три доби, зміни були внесені до КК України 11 серпня 2023 року.

Прокурор у судовому засіданні не заперечив проти закриття відносно обвинуваченого ОСОБА_4 кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Заслухавши клопотання, врахувавши думку учасників судового провадження, суд дійшов такого.

Так, згідно обвинувального акту солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, призваним за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 3, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без поважних причин, без дозволу відповідних командирів (начальників), в умовах воєнного стану, 14 березня 2023 року о 09 год. 30 хв. не з`явився вчасно на службу до місця забезпечення розгортання та використання засобів РЕБ 14 березня 2023 року о 09 год. 30 хв. у Київській обл., Броварського району та до 16 березня 2023 року проводив час на власний розсуд за місцем проживання, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи військового управління за наявності реальної можливості для цього.

У подальшому 16 березня 2023 року близько 14 год. 30 хв. солдат ОСОБА_4 у супроводі військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_1 , чим припинив вчиняти кримінальне правопорушення.

Станом на час вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину, диспозиція частини п`ятої статті 407 КК України була в такій редакції: «Самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинені в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці».

11 серпня 2023 року набрав чинності Закон України від 13 липня 2023 року № 3233-ІХ «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо усунення суперечностей у караності кримінальних правопорушень», згідно з яким змінено диспозицію частини п`ятої статті 407 КК України та викладено в новій редакції, а саме: «Самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені умовах воєнного стану».

Це вказує, що для кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України є саме тривалість вчинення протиправних дій, а саме понад три доби.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З цих підстав, ураховуючи положення статті 5 КК України, судом має бути прийнято рішення в порядку, передбаченому п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, бо відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 був відсутній на військовій службі до трьох діб.

А отже, ураховуючи наявність згоди обвинуваченого, його клопотання підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закрите через втрату чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати та речові докази в провадженні відсутні.

Керуючись статтями 284, 350, 369-372, 376, 395, 479-2 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження № 0000418 від 25 березня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України з підстав втрати чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскарженою до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1