Номер провадження 1-кп/754/960/25
Справа№754/9594/25
Вирок

Іменем України

04 серпня 2025 року

м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000325 від 04.06.2025 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лукаші Баришівського району Київської області, українця, громадянина України, який обіймає посаду солдата резерву ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 357, ч.2 ст. 28, ст. 198 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої: не з`явилась,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 357, ч.2 ст. 28 ст. 198 КК України, за наступних обставин.

Наказом Головного управління Національної поліції у місті Києві (далі - ГУНП у м. Києві) від 27.05.2022 № 825о/с ОСОБА_3 призначено на посаду старшого слідчого слідчого відділу Шевченківського управління поліції (далі - СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві).

Так, старший слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , здійснюючи свої службові повноваження, перебуваючи 09.06.2023 на добовому чергуванні у складі слідчо-оперативної групи Шевченківського УП ГУНП у м. Києві (далі - СОГ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві), об 11 годині 15 хвилин отримав від чергової частини Шевченківського УП ГУНП у м. Києві повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , мешканець квартири протягом тижня не виходить з квартири.

Прибувши на місце події за вказаною адресою, члени слідчо-оперативної групи Шевченківського УП ГУНП у м. Києві виявили труп громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без ознак насильницької смерті.

За результатами виявлення трупу ОСОБА_6 . 09.06.2023 слідчим відділом Шевченківського УП ГУНП у м. Києві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002247 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а старший слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 в період часу з 14 години 10 хвилин по 14 годину 30 хвилин, згідно з положеннями ст. 237 КПК України, провів огляд місця події: квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час огляду в одній з кімнати кварти ОСОБА_3 , поряд з іншими особистими документами ОСОБА_6 , також виявив свідоцтво про право власності на вказану квартиру та технічний паспорт, які відносяться до важливих особистих документів ОСОБА_6 , оскільки засвідчують важливі факти і події в його житті і їх втрата істотно ускладнює реалізацію прав, свобод і законних інтересів спадкоємців.

В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння важливими особистими офіційними документами ОСОБА_6 шляхом зловживання особи своїм службовим становищем.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів ОСОБА_3 , будучи старшим слідчим Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, тобто службовою особою правоохоронного органу, діючи всупереч інтересам служби, зловживаючи своїм службовим становищем, заволодів важливими особистими документами ОСОБА_6 : технічним паспортом та свідоцтвом про право власності на квартиру, за адресою: АДРЕСА_2 .

Окрім цього, встановлено, що після того, як старший слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 шляхом зловживання своїм службовим становищем незаконно заволодів важливими особистими документами ОСОБА_6 : технічним паспортом і свідоцтвом про право власності на квартиру АДРЕСА_3 , не раніше 09.06.2023, більш точна дата і час досудовим розслідуванням не встановлені, зустрівся із своїм знайомим Особа 1, та в ході спілкування з останнім повідомив про наявність у нього вищевказаних правовстановлюючих документів на зазначену квартиру. Особа 1, у свою чергу, під час розмови повідомив, що має знайомих, які цікавляться нерухомим майном та купують документи щодо нерухомого майна померлих осіб, які не мають спадкоємців.

У подальшому, Особа 1 запропонував ОСОБА_3 здійснити збут свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_3 його знайомим за грошову винагороду, на що останній надав свою згоду.

Таким чином, вказані особи заздалегідь, тобто до початку вчинення злочину домовились про спільне його вчинення, тим самим надавши добровільну згоду на участь у ньому.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, з корисливих мотивів, не пізніше 31.10.2023 року, більш точного часу та місця в ході досудового розслідування не встановлено, зустрівся з Особа 1 та передав йому технічний паспорт та свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_3 , з метою його подальшого збуту Особа 2.

В свою чергу Особа 1, діючи згідно попередньої домовленості із ОСОБА_3 , виконуючи свою злочинну роль, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 31.10.2023 року, перебуваючи на автозаправній станції «ОККО», за адресою: м. Київ, вул. Милославська, 2-А, усвідомлюючи, що технічний паспорт і свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_3 одержані ОСОБА_3 злочинним шляхом, збув майно Особі 2, за що отримав грошову винагороду у сумі 5000 доларів США., які передав ОСОБА_3 .

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.3 ст. 357 та ч.2 ст. 28 ст. 198 КК України, як заволодіння важливими особистими документами шляхом зловживання особою своїм службовим становищем, а також у заздалегідь не обіцяному збуті майна, завідомо одержаного кримінально протиправним шляхом, вчиненому групою осіб за попередньою змовою.

06 червня 2025 року старшим слідчим Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Києві, ОСОБА_7 складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000325, який погоджено прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_8

06 червня 2025 року між прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в кримінальному провадженні №0000325 від 04.06.2025 року, та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю його захисника-адвоката ОСОБА_9 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.3 ст. 357 та ч.2 ст. 28 ст. 198 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_3 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 357 та ч.2 ст. 28 ст. 198 КК України, а саме за ч.3 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч.2 ст. 28 ст. 198 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Отримана згода обвинуваченого ОСОБА_3 на призначення такого покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він беззаперечно визнає свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.3 ст. 357 та ч.2 ст. 28 ст. 198 КК України, та цілком розуміє характер його обвинувачення, тяжкість скоєних злочинів, не оспорюючи викладені в обвинувальному акті фактичні обставини вчинення ним даного злочину, повністю підтвердив його вчинення та щиросердне своє каяття. Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник просить затвердити угоду про визнання винуватості від 06.06.2025 року, укладену між прокурором та обвинуваченим і призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладанні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, а тому просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, а саме за ч.3 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч.2 ст. 28 ст. 198 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Суд, вислухавши думки сторін кримінального провадження, відповідно до ст. 314 КПК України, вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, виходячи з наступних підстав.

Так, суд вважає доведеним, що наказом Головного управління Національної поліції у місті Києві (далі - ГУНП у м. Києві) від 27.05.2022 № 825о/с ОСОБА_3 призначено на посаду старшого слідчого слідчого відділу Шевченківського управління поліції (далі - СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві).

Так, старший слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , здійснюючи свої службові повноваження, перебуваючи 09.06.2023 на добовому чергуванні у складі слідчо-оперативної групи Шевченківського УП ГУНП у м. Києві (далі - СОГ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві), об 11 годині 15 хвилин отримав від чергової частини Шевченківського УП ГУНП у м. Києві повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , мешканець квартири протягом тижня не виходить з квартири.

Прибувши на місце події за вказаною адресою, члени слідчо-оперативної групи Шевченківського УП ГУНП у м. Києві виявили труп громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без ознак насильницької смерті.

За результатами виявлення трупу ОСОБА_6 , 09.06.2023 слідчим відділом Шевченківського УП ГУНП у м. Києві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002247, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а старший слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 в період часу з 14 години 10 хвилин по 14 годину 30 хвилин, згідно з положеннями ст. 237 КПК України, провів огляд місця події: квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час огляду в одній з кімнати кварти ОСОБА_3 , поряд з іншими особистими документами ОСОБА_6 , також виявив свідоцтво про право власності на вказану квартиру та технічний паспорт, які відносяться до важливих особистих документів ОСОБА_6 , оскільки засвідчують важливі факти і події в його житті і їх втрата істотно ускладнює реалізацію прав, свобод і законних інтересів спадкоємців.

В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння важливими особистими офіційними документами ОСОБА_6 шляхом зловживання особи своїм службовим становищем.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів ОСОБА_3 , будучи старшим слідчим Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, тобто службовою особою правоохоронного органу, діючи всупереч інтересам служби, зловживаючи своїм службовим становищем, заволодів важливими особистими документами ОСОБА_6 : технічним паспортом та свідоцтвом про право власності на квартиру, за адресою: АДРЕСА_2 .

Окрім цього, встановлено, що після того, як старший слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 шляхом зловживання своїм службовим становищем, незаконно заволодів важливими особистими документами ОСОБА_6 : технічним паспортом і свідоцтвом про право власності на квартиру АДРЕСА_3 , не раніше 09.06.2023, більш точна дата і час досудовим розслідуванням не встановлені, зустрівся із своїм знайомим Особа 1, та в ході спілкування з останнім повідомив про наявність у нього вищевказаних правовстановлюючих документів на зазначену квартиру. Особа 1, у свою чергу, під час розмови повідомив, що має знайомих, які цікавляться нерухомим майном та купують документи щодо нерухомого майна померлих осіб, які не мають спадкоємців.

У подальшому, Особа 1 запропонував ОСОБА_3 здійснити збут свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_3 його знайомим за грошову винагороду, на що останній надав свою згоду.

Таким чином, вказані особи заздалегідь, тобто до початку вчинення злочину домовились про спільне його вчинення, тим самим надавши добровільну згоду на участь у ньому.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, з корисливих мотивів, не пізніше 31.10.2023 року, більш точного часу та місця в ході досудового розслідування не встановлено, зустрівся з Особа 1 та передав йому технічний паспорт та свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_3 , з метою його подальшого збуту Особа 2.

В свою чергу Особа 1, діючи згідно попередньої домовленості із ОСОБА_3 , виконуючи свою злочинну роль, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 31.10.2023 року, перебуваючи на автозаправній станції «ОККО», за адресою: м. Київ, вул. Милославська, 2-А, усвідомлюючи, що технічний паспорт і свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_3 , одержані ОСОБА_3 злочинним шляхом, збув майно, Особа 2, за що отримав грошову винагороду у сумі 5000 доларів США., які передав ОСОБА_3 .

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.3 ст. 357 та ч.2 ст. 28 ст. 198 КК України, як заволодіння важливими особистими документами шляхом зловживання особи своїм службовим становищем, а також у заздалегідь не обіцяному збуті майна, завідомо одержаного кримінально протиправним шляхом, вчиненому групою осіб за попередньою змовою.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст. 468, ч.4 ст. 469 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією);

2) корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи (осіб) у вчиненні будь-якого корупційного кримінального правопорушення чи кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, та якщо інформація щодо вчинення такою особою (особами) кримінального правопорушення буде підтверджена доказами, і за умови повного або часткового (з урахуванням характеру та ступеня участі особи у вчиненні злочину) відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо такі збитки або шкода були завдані);

2-1) корупційних кримінальних проступків, нетяжких або тяжких корупційних злочинів, а також кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, у разі відсутності ознак вчинення цих кримінальних правопорушень у співучасті, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, і за умови повного відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо таких збитків або шкоди було завдано);

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В даному випадку ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком (ч.3 ст. 357 КК України) та нетяжким злочином (ч.2 ст. 28 ст. 198 КК України).

06.06.2025 року потерпіла ОСОБА_10 , відповідно до абз.5 ч.4 ст. 469 КПК, України надала письмову згоду прокурору на укладення ним угоди з підозрюваним про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 угода є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін. При цьому суд з`ясував, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, передбачені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

При вирішені питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проходить військову службу, отримував поранення в ході проходження військової служби, неодноразово відзначався нагородами за участь в бойових діях.

Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, є з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, участь у бойових діях.

Обставин, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Таким чином, підсумовуючи питання щодо призначення покарання, суд, з урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують покарання, а також те, що ОСОБА_3 дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, угода про визнання винуватості укладена між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам КПК України та КК України, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання обвинуваченим винуватості та призначити ОСОБА_3 покарання, яке узгоджене між сторонами кримінального провадження та вказане в угоді, а саме за ч.3 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч.2 ст. 28 ст. 198 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі із звільненням обвинуваченого з випробуванням буде для обвинуваченого ОСОБА_3 необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`являвся.

Речові докази та витрати на залучення експерта в кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення в кримінальному провадженні не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 314, 370, 373, 374, гл.35, ч.15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 06 червня 2025 року між прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в кримінальному провадженні №0000325 від 04.06.2025 року, та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000325 від 04.06.2025 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 357 та ч.2 ст. 28 ст. 198 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.3 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

-за ч.2 ст. 28 ст. 198 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 /один/ рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1