№ 207/2804/25
№ 1-кп/207/297/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Кам`янське

Південний районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у межах кримінального провадження № 0000047 від 17.03.2025 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню-професійну освіту, непрацюючого, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 16.12.2019 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 70, п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 24.02.2020 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України даним покаранням поглинуто покарання за вироком Заводоського районного суду м. Дніпродзержинська від 16.12.2019 та остаточно до відбуття 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

- 06.05.2020 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України даним покарання поглинуто покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24.02.2020 та до відбуття 4 роки позбавлення волі; 01.08.2023 звільнений з Біленьківської виправної колонії Запорізької області по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 16 березня 2025 року приблизно о 17 год. 00 хв., перебуваючи поблизу залізничного вокзалу, поруч з торгівельними кіосками біля підземного переходу по вул. Дорожній у місті Кам`янське, де побачив раніше не знайомого йому ОСОБА_7 . В подальшому ОСОБА_5 побачив, що ОСОБА_7 спілкується по мобільному телефону та перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Після чого у ОСОБА_5 раптово виник прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_7 шляхом обману.

Реалізуючи свій прямий протиправний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, із корисливого мотиву та корисливої мети, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому їх суспільну небезпечність, попрохав у ОСОБА_7 належний йому мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка, при цьому дійсних намірів повернути мобільний телефон не мав. Після чого ОСОБА_7 із повною впевненістю у добросовісних намірах ОСОБА_5 , добровільно передав останньому свій мобільний телефон REALME C-65 RMX3910, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , серійний номер IR8DRKWWQO6DEEFI.

Продовжуючи реалізовувати свій прямий протиправний умисел, направлений на заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_7 шляхом обману, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що останній знаходиться в стані сильного алкогольного сп`яніння та не спостерігає за його діями, пішов до себе додому разом із мобільним телефоном REALME C-65 RMX3910, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , серійний номер IR8DRKWWQO6DEEFI, загальною вартістю 4470,00 грн.

Заволодівши належним ОСОБА_7 мобільним телефоном, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, майном потерпілого ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, завдавши останньому матеріального збитку на загальну суму 4470,00 грн.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману(шахрайстві), вчиненому повторно, кваліфікуються за ч.2 ст. 190 КК України.

22 травня 2025 року, на стадії досудового розслідування, відповідно до ст. 472 КПК України, між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 , за участю його захисника ОСОБА_6 було укладено угоду про визнання винуватості, за текстом якої викладено наведені вище фактичні обставини кримінального правопорушення. Згідно угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України. Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вказаному діянні. Також угодою було узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення у виді 2 (двох) років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст.75 КК України та покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Потерпілим ОСОБА_7 надано згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , а також заяву про розгляд справи за його відсутністю.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди та наполягав на її затвердженні, з приводу вчиненого кримінального правопорушення щиро розкаявся, підтримав угоду про визнання винуватості, просив її затвердити.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважала, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані всі вимоги та правила КПК України та КК України, майно, яким обвинувачений заволодів шляхом обману, повернуто під час досудового розслідування, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Захисник ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода про визнання винуватості укладена відповідно до вимог і правил КПК України та КК України, також просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1, 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам та правилам КПК України та КК України, що відсутні умови, які суперечать інтересам суспільства чи порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений офіційно не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем мешкання характеризується задовільно, скарги на нього не надходили, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, а саме щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості укладена між прокурором ОСОБА_4 ,, обвинуваченим ОСОБА_5 за участю його захисника ОСОБА_6 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони визнали винуватість добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Тому суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_5 за участю його захисника ОСОБА_6 , із призначенням ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання.

Цивільний позов не заявлено.

По даному кримінальному провадженню відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

По справі наявні процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-25/15134-ТВ від 21.04.2025 в сумі 1782 грн. 80 коп., які відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. 314, 369-371, 373-376, 468-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 травня 2025 року, укладену між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю його захисника ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 від 17.03.2025 року.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-25/15134-ТВ від 21.04.2025 в сумі 1782 грн. 80 коп.

Скасувати арешт, накладений:

- ухвалою слідчого судді Південного районного суду міста Кам`янського від 14.05.2025 року на мобільний телефон REALME C-65 RMX3910, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 .

Речові докази:

- мобільний телефон REALME C-65 RMX3910, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , серійний номер IR8DRKWWQO6DEEFI повернути ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1