справа № 163/876/24
провадження № 1-кп/166/68/25
УХВАЛА

іменем України

04 серпня 2025 року смт.Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000313, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 серпня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопрорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

установив:

Згідно з обвинувальним актом обвинувачений ОСОБА_5 у січні 2014 року, більш точних дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи біля будинку № 15 на вул. Наталії Ужвій у м. Любомль Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом обману, з метою надання своїм діям вигляду цивільно-правової угоди, уклав із потерпілою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усний договір, який заздалегідь не мав наміру виконувати.

Так, ОСОБА_5 взяв на себе зобов`язання надати послуги, а саме збудувати два дачних будинки на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_6 в якості оплати за надані послуги зобов`язувалась передати у його власність вантажний автомобіль марки "Renault Master", номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , вартістю 100273,67 грн.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 у квітні 2014 року, більш точних дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, повідомив потерпілій ОСОБА_6 неправдиві відомості про необхідність залучення вищевказаного транспортного засобу до будівельних робіт, не маючи наміру їх виконувати, внаслідок чого остання в період з 15 квітня 2014 року по 28 квітня 2014 року, точних дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на вулиці Вокзальна у м. Любомль Волинської області, передала у фактичне користування ОСОБА_5 вантажний автомобіль марки "Renault Master", номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , вартістю 100273,67 грн, та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_4 , вважаючи, що це є необхідною умовою виконання ним зобов`язань за укладеним договором.

У подальшому ОСОБА_5 у період з квітня 2014 року по 19 серпня 2014 року незаконно розпорядився вантажним автомобілем марки "Renault Master", номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , шляхом передачі його третім особам, внаслідок чого 19 серпня 2014 року Центр ВРЕР ДАІ 0701 усупереч волі законного власника ОСОБА_6 здійснив перереєстрацію автомобіля марки "Renault Master", номер кузова НОМЕР_2 , на нового власника - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та присвоїв номерний знак НОМЕР_5 .

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом марки "Renault Master", номер кузова НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , вартістю 100273,67 грн, що станом на січень 2014 року становить більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тим самим - завданні потерпілій значної матеріальної шкоди.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, що завдало потерпілій значної матеріальної шкоди.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінчення строків давності на підставі п.4 ч.1 ст.49 КК України та закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що така нереабілітуюча підстава звільнення від кримінальної відповідальності, як закінчення строків притягнення до кримінальної відповідальності, йому зрозуміла, на продовженні судового розгляду він не наполягає, підтвердив згоду на закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Прокурор не заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого, пояснив, що останній у розшуку не перебував, строк притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності закінчився 20 травня 2025 року, оскільки відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.03.2023 ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України, епізоди по яких останній вчиняв до 20 травня 2015 року.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_8 , будучи повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, до суду не з`явилися, у попередніх заявах представник потерпілої клопотала судовий розгляд проводити за їх відсутності.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч.1 ст. 285 КПК України, ст. 44 КК України).

Статтею 49 КК України передбачений інститут звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, які диференційовані законодавцем залежно від тяжкості кримінального правопорушення та покарання, визначеного за таке кримінальне правопорушення.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності (ч.ч. 2, 3 ст. 4 КК України).

Установлено, що часом вчинення кримінального правопорушення у цьому кримінальному провадженні є період із 15 квітня 2014 року по 28 квітня 2014 року

Санкція ч. 2 ст. 289 КК України як на час вчинення кримінального правопорушення, так і на час розгляду кримінального провадження судом передбачала найбільш суворе покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Правовому застосуванню підлягає норма, передбачена п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, відповідно до якої строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності визначений у десять років у разі вчинення тяжкого злочину. Аналогічний строк давності був визначений цією ж правовою нормою в редакції КК України, чинній на час скоєння злочину.

Постановою об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05.04.2021 року (справа № 328/1109/19) передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч.1 ст.49 КК України диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Суд у ході судового слідства не встановив фактів ухилення ОСОБА_5 від органів досудового розлідування та суду в межах цього кримінального провадження.

Однак як вбачається із матеріалів провадження строки давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності переривалися. Так, відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років. Вчинення такого злочину до закінчення строків призводить до переривання перебігу давності.

При перериванні перебігу давності обчислення строків давності як за раніше вчинене кримінальне правопорушення, так і за вчинене нове кримінальне правопорушення починається з дня вчинення нового кримінального правопорушення, при цьому за кожне кримінальне правопорушення окремо. Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 499/890/18 від 30.06.2022.

Суд установив, що обвинувачений ОСОБА_5 до закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, неодноразово обвинувачувався у вчиненні, вчиняв нові нетяжкі кримінальні правопорушення.

Луцький міськрайонний суд Волинської області ухвалою від 02.03.2023 у справі № 161/7418/16-к звільнив ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, епізоди по яких останній скоював із 21 червня 2013 року до 20 травня 2015 року.

У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження №0002952 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, що мало місце 25 квітня 2015 року.

За правилами ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, належить до категорії нетяжких злочинів, оскільки санкція ч.2 ст.190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, який діяв на момент вчинення кримінальних правопорушень) передбачає найсуворіше покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Відтак згідно із п.3 ч.1 ст. 49 КК України строк давності за такі правопорушення становить 5 років.

Таким чином, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 після вчинення ним у період із 15 квітня по 28 квітня 2014 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, вчинив й інші кримінальні правопорушення, а саме за ч. 2 ст. 190 КК України (25 квітня 2015 року, із 21 червня 2013 року по 20 травня 2015 року), за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше двох років, суд дійшов висновку, що перебіг строку давності за вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, переривався.

Однак з огляду на те, що останнє кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, було вчинено ОСОБА_5 20 травня 2015 року, відтак саме з цього дня почали заново обчислюватись строки притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Із урахуванням установлених обставин, суд констатує, що за правилами п.4 ч.1 ст.49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.289 КК України минули 21 травня 2025 року.

Беручи до уваги закінчення строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, з огляду на згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження із вказаної нереабілітуючої підстави, клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, відповідно, обвинувачений - звільненню від кримінальної відповідальності на підставі п.4 ч.1 ст.49 КК України, а кримінальне провадження - закриттю.

Суд, закриваючи кримінальне провадження, повинен вирішити долю речових доказів, питання про процесуальні витрати та заходи забезпечення кримінального провадження.

У цьому кримінальному провадженні проведено судову транспортно-товарознавчу експертизу згідно з висновком №СЕ-19/103-21/5901-АВ від 31.08.2021, розмір витрат на проведення якої становить 1029,72 грн.

Кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17) дійшла висновку про те, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Таким чином, 1029, 72 грн витрат, понесених на залучення за клопотанням сторони обвинувачення експерта, слід віднести на рахунок держави.

Суд зауважує, що закриття справи із вказаної нереабілітуючої підстави не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. Однак зважаючи на звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого про стягнення майнової та моральної шкоди не підлягає вирішенню по суті, однак може бути розглянутий у порядку цивільного судочинства. Відтак цивільний позов потерпілої слід залишити без розгляду. Аналогічні висновки щодо подібного правозастосування викладені в постанові Верховного Суду від 16.08.2021 у справі № 644/7193/17.

За правилами ч. 4 ст. 174 КПК України суд скасовує накладений згідно з ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 18 жовтня 2017 року арешт на автомобіль марки "Renault Master", 2006 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_6 , якою застосована заборона розпорядження вказаним транспортним засобом.

Згаданий вище вантажний автомобіль, який постановою слідчого від 12.10.2017 визнаний речовим доказом, зважаючи на його перебування у володінні ОСОБА_7 , суд залишає у володінні останнього.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 350 КПК України, ст. 49 КК України, суд

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адваоката ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 289 КК України у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 289 КК України на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000313, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 серпня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, закрити.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_6 право звернутися із цивільним позовом до ОСОБА_5 в порядку цивільного судочинства.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 18 жовтня 2017 року, на автомобіль марки "Renault Master", 2006 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_6 .

Автомобіль марки "Renault Master", 2006 року випуску, білого кольору, номерний знак НОМЕР_6 , - залишити у володінні ОСОБА_7 .

Процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 1029, 72 грн віднести на рахунок держави.

Ухвалу може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом семи днів із дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ратнівського

районного суду ОСОБА_1