Провадження № 1-кп/947/499/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2025 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши в залі суду у підготовчому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000267 від 09.04.2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород Дністровський, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-вироком Приморського районного суду міста Одеси від 11.12.2020 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки;

-вироком Приморського районного суду м. Одеси від 12.09.2023 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання в виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_4 повторно, 09.04.2024 року 13:58 годині, перебуваючи в магазині «ЄВА N? 419», що розташовується за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Корольова, будинок 76/1, у останнього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме товару з магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 підійшов до вітрини з товаром в торговій залі магазину «ЄВА № 419», з якої викрав дві пляшки арганової олії для волосся марки «OGX», об?ємом 100 мл. кожна, вартістю 428, 46 гривень за одну пляшку. Після чого викрадене майно поклав до своєї барсетки та з ним покинув приміщення вказаного магазину не розрахувавшись за нього, та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_4 спричинив матеріальний збиток ТОВ «РУШ» на загальну суму 856 гривень 92 копійки.

Крім цього, ОСОБА_4 , повторно, на шлях виправлення не ставши, 11.04.2024 о 14:00 годині, перебуваючи в магазині «Rozetka», що розташовується за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Глушко, будинок 17 А, у останнього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме товару з магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вітрини з товаром в торговій залі магазину «Rozetka», з якої викрав дві упаковки навушників «Gelius Pro Reddots TWS Earbuds GP-TWS010 Black», вартістю 373, 85 гривень за одну пару. Після чого викрадене майно поклав до своєї барсетки та з ним покинув приміщення вказаного магазину не розрахувавшись за нього, та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_4 спричинив матеріальний збиток ТОВ ОТК «Європлюс» на загальну суму 747 гривень 70 копійок.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні звернувся з клопотанням про закриття кримінального провадження відносно нього за ч.4 ст.185 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із декриміналізацією діяння, оскільки сума викраденого майна за епізодом крадіжки, вчинення якої інкримінується йому не перевищує 3028 гривень.

Прокурор ОСОБА_5 не заперечував проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією діяння відповідно до Закону України №3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", який набрав чинності 09 серпня 2024 року, оскільки сума викраденого майна за кожним епізодом крадіжки, вчинення якої інкримінується ОСОБА_4 не перевищує 3028 гривень.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у ч.1 ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у ч.1 ст.5 КК України згідно якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" №3886-ХІ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, внесено зміни до КУпАП, а саме ст.51 КУпАП викладено в редакції, яка визначає, що дрібною крадіжкою є викрадення майна вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

Так, розмір вартості майна за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визначених ст.51 КУпАП в редакції Закону №1449-VI від 04 червня 2009 року, що становило 302,80 грн. збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить на час інкримінованих обвинуваченому дій 3028 грн., тобто кримінальна відповідальність настає у випадку викрадення майна вартістю понад 3028 грн.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України надійшло до суду 30.05.2024 року, однак на момент розгляду цього кримінального провадження судом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки Законом України №3886-ХІ від 18 липня 2024 року внесено зміни до ст.51 КУпАП та збільшено розмір вартості майна, який впливає на розмежування адміністративного правопорушення та кримінального правопорушення та кваліфікацію дій особи.

Так, в обвинувальному акті зазначено, що протиправними діями ОСОБА_4 заподіяна майнова шкода ТОВ «РУШ» на загальну суму 856 гривень 92 копійки, та матеріальний збиток ТОВ ОТК «Європлюс» на загальну суму 747 гривень 70 копійок, розмір спричиненої шкоди кожному потерпілому, не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів громадян на час вчинення крадіжок, а саме: 3028 грн.

Положення п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України передбачають, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з вимогами ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Так, приписами ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються із 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Згідно з приписами ч. 1ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З аналізу положень кримінального процесуального закону, які регулюють питання розподілу та стягнення процесуальних витрат, слідує, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, а на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. При цьому суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч. 1 ст.124, ч. 1 ст. 126, п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК України).

Виходячи з викладеного, стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого можливе за наявності таких підстав: визнання особи винною у вчиненні злочину (обвинувальний вирок суду), факт понесення процесуальних витрат (документально підтверджені витрати), залучення спеціаліста/експерта саме стороною захисту.

Разом з цим, кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 4-1 ч. 1ст. 284 КПК України у зв`язку із закриттям кримінального провадження через втрату чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

При цьому закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1частини першої статті 284 КПК України безумовним, оскільки приводом для нього є саме скасування кримінальної протиправності діяння в якому обвинувачується особа.

Враховуючи викладене, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема документально підтверджені витрати на проведення експертизи, необхідно стягувати з особи, відносно якої здійснювалося кримінальне провадження, у разі: 1) ухвалення щодо неї обвинувального вироку; 2) у разі залучення експерта саме стороною захисту.

Отже, оскільки кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 підлягає закриттю, при цьому ініціатором проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, а сторона захисту не залучала жодних експертів, тому відповідно до приписів ч. 2 ст.122, ст. 124 КПК України витрати на проведення судової-товарознавчої експертизи в сумі 1514 гривень 56 копійок не підлягають стягненню з ОСОБА_4 та покладаються на державу.

Зазначене узгоджується з позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в постанові від 12.09.2022 у справі №203/241/17.

Представник потерпілого ОСОБА_6 діючий в інтересах ТОВ «РУШ», звернувся до суду з цивільним позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 652 гривні, яка спричинена злочинними діями ОСОБА_4 .

Представник потерпілого ОСОБА_7 діюча в інтересах ТОВ ОТК «Європлюс», звернулася до суду з цивільним позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 747 гривень 70 копійок, яка спричинена злочинними діями ОСОБА_4 .

За змістом положень ч. 1 ст. 129 КПК України вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Таким чином, у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства, під час якого суддя зобов`язаний буде вирішити і питання про відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних із поданням позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 314, 349, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження у зв`язку із декриміналізацією діяння, задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000267 від 09.04.2024 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Представник потерпілого ОСОБА_6 діючий в інтересах ТОВ «РУШ», звернувся до суду з цивільним позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 652 гривні, залишити без розгляду.

Представник потерпілого ОСОБА_7 діюча в інтересах ТОВ ОТК «Європлюс», звернулася до суду з цивільним позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 747 гривень 70 копійок, залишити без розгляду.

Процесуальні витрати за проведення судової-товарознавчої експертизи «визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів » в сумі 1514 гривень 56 копійок у кримінальному провадженні №0000267 від 09.04.2024 року, віднести за рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1