Справа № 739/1384/23
Провадження № 1-кп/739/46/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000155 від 02.06.2023 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новгород-Сіверський Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із вищою освітою, українця, громадянина України, не працюючого, на утриманні неповнолітніх осіб не маючого, депутатом різних рівнів рад не являється, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

01.06.2023 року близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в яру між господарствами за адресою вул. Весняна 22А та провулок Весняний, 2, м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кинув в останнього три дерев`яні колодки довжиною близько одного метра, після чого підійшов до ОСОБА_7 та почав його душити за шию обома руками.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження у виді гематоми в ділянці середньої третини правого стегна; закритого багато уламкового перелому горохоподібної кістки правої кісті без зміщення уламків; синців верхньої третини правого стегна та правого колінного суглобу, які згідно висновку експерта від 19.11.2024 № 53, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а саме в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Прокурор у судовому засіданні просив суд при призначенні покарання врахувати тяжкість скоєння кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є проступком, характеризуючи дані обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин та надані підтверджуючі матеріали щодо вини обвинуваченого. На підставі чого просив визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.На підставі ст.75 КК України звільнити з іспитовим строком на один рік шість місяців, з покладанням на обвинуваченого обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та показав, що 01.06.2023 року, близько 15 години, він, перебуваючи у себе на подвір`ї в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області побачив, що невідомий йому чоловік натягує дріт на території загального користування між господарствами його та сусідів. Він зробив зауваження робітнику, який відповів йому нецензурно і сказав з`ясовувати дане питання з сусідами, тобто з подружжям ОСОБА_8 . Після чого з подвір`я вийшла дружина потерпілого - ОСОБА_9 , яка також не зреагувала на його зауваження та відповідала нецензурною лексикою. Після того він з метою зірвати дріт кинув приблизно 2- 3 колодки в діаметрі приблизно 20-25 см та довжиною 30-40 см в бік натягнутого дроту, але колодки то не попадали то відлітали від дроту, тобто не пошкодили натягнутий дріт. Куди точно вони потрапляли він не бачив. При цьому при повторному допиті обвинувачений під час повторного відтворення слідчого експерименту чітко вказав на розташування дроту, свідка ОСОБА_10 та потерпілого відносно цього дроту. Після цього він вирішив спуститися до рову, щоб руками зняти дріт. Коли спустився то побачив що робітник почав знімати дріт і він пішов на інший край, щоб повністю зняти дріт. Однак при цьому на нього намагався накинутися робітник і він злякався та взяв стовпчик до рук і кину його та почав тікати. Але при спуску він перечепився та впав на ОСОБА_7 і вони разом покотилися до низу і чіплялися та штурхали один одного. Коли він піднявся то ОСОБА_7 закричав. Після цього вони розійшлися в різні боки. Умисно він колодки у потерпілого не кидав і ніяких тілесних ушкоджень йому не завдавав. При цьому ОСОБА_5 вказав що біля дроту він також потерпілого не бачив.

Зважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, його вина у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому, підтверджується повністю сукупністю досліджених та проаналізованих в судовому засіданні доказів.

Потерпілий ОСОБА_7 показав, що 01.06.2023 року, близько 15 години 00 хвилин, він, перебував в «рову» між своїм господарством, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 та господарством обвинуваченого, яке розташоване по АДРЕСА_1 . В яру він був з ОСОБА_10 та хотів загородити сіткою прохід з яру та в яр від диких тварин та для поліпшення території загального користування. Його сусід, обвинувачений ОСОБА_5 , був проти цього та висловлювався з цього приводу в нецензурній формі. Після своїх висловлювань, ОСОБА_5 кинув в його та ОСОБА_10 бік дерев`яну колоду близько метра довжиною. Колода летіла в них зверху, оскільки паркан ОСОБА_5 розташований на височині відносно його господарства та яру. ОСОБА_10 руками трохи змінив траєкторію падіння колоди та вона потрапила в його руку та ногу. Одразу після цього, ОСОБА_5 повторно кинув колоду і також попав по його тілу. Після того ОСОБА_5 прибіг до рову та схопив його за шию і почав душити. В нього було таке відчуття, що він хотів його вбити. ОСОБА_5 відкинув ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_5 знову кинув в його бік третю дерев`яну колоду, яка на його думку також потрапила по його тілу, в тому числі і в область голови. Після вказаних подій його забрали до лікарні. В нього довго боліла рука на що він скаржився лікарю і йому накладали пов`язку.

Свідок ОСОБА_11 показала що 01.06.2023 року, близько 15 години 00 хвилин, її чоловік ОСОБА_7 та ОСОБА_10 перебували в «рову» між їх господарством, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 та господарством обвинуваченого, яке розташоване по АДРЕСА_1 . В яру на її прохання чоловік повинен був загородити сіткою прохід з яру та в яр від диких тварин та для поліпшення території загального користування. Їх сусід, обвинувачений ОСОБА_5 , був проти цього та висловлював це в нецензурній формі. Коли чоловік її покликав поговорити з сусідом вона з ОСОБА_5 до згоди не дійшли. Вона розвернулася і почала йти в бік місця, де працювали в яру чоловіки. В цей час ОСОБА_5 кинув в бік її чоловіка та ОСОБА_10 метрову дерев`яну колоду, яка попала по її чоловіку. Він впав і почав кричати, щоб вона викликала швидку та поліцію. Після того вона побігла до будинку шукати мобільний телефон. Як ОСОБА_5 душив її чоловіка вона не бачила. Але пізніше вона бачила на шиї чоловіка сліди, а саме почервоніння, в нього сів голос та довго боліла шия та рука, після цих подій.

Свідок ОСОБА_10 показав, що 01.06.2023 року, на протязі дня вони з ОСОБА_7 у господарстві останнього натягували сітку в тому числі і в яру. Близько 15 години 00 хвилин, коли вони перебували саме в «рову» між господарством, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 та господарством, яке розташоване по АДРЕСА_1 . Сусід подружжя ОСОБА_12 висловлював свою незгоду з натягуванням сітки на загальній території в яру. Одночасно, коли вони були поряд його, ОСОБА_5 , паркану, він боковим зором побачив, як ОСОБА_5 кинув дерев`яну колоду в їх з ОСОБА_7 . І він також бачив, що колода летить саме в голову ОСОБА_7 , який нахилився і стояв спиною та не бачив колоди. Він збив траєкторію падіння колоди, але вона все одно попала по ОСОБА_7 в район шиї та тулубу. Одночасно з цим і них полетіла друга колода, яка також попала по нозі ОСОБА_7 , який впав на землю і почав кричати від болю. Після цього ОСОБА_5 підбіг до ОСОБА_7 та схопивши його за шию почав душити. Він хотів розірвати «сцепку» між обвинуваченим та потерпілим, однак руками йому це зробити не вдалося. Після цього він вдарив коліном у плече ОСОБА_5 і він відкотився від ОСОБА_7 . Потім ОСОБА_5 піднявся і схопив дерев`яний стовпчик, яким хотів знову їх вдарити, але в нього не вийшло. В подальшому ОСОБА_5 побіг вище з яру та схопивши третю колоду знову кинув в них. Ця колода знову попала по ОСОБА_7 ..В наслідок цих дій ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження.

Допитана в судовому засіданнілікар судово-медичний експерт ОСОБА_13 показала, що висновокексперта від 26.06.2023 № 89 був зроблений нею на підставі наданої їй наявної медичної документації потерпілого ОСОБА_7 та іншої документації. Ставити під сумнів або спростовувати документи, які надані для висновку експерту вона не має права. Струс головного мозку може виникнути або від удару по голові тупим предметом або від удару головою об такий предмет. Так як, в наданих лікарських документах та постанові слідчого вже було зазначено заподіяння ударів та ЧМТ (черепно-мозкову травму) з описом всіх наявних ознак, які притаманні струсу головного мозку, нею і було зроблено відповідний висновок експерта. Чи були удари, падіння або травми голови вона не може сказати, так як не було надано всіх матеріалів кримінального провадження (але, на її думку, було надано достатнього документів, для встановлення ступеню заподіяних тілесних ушкоджень).

Будучі допитаною в судовому засіданні, експерт ОСОБА_14 показала, що вона проводила повторну судово-медичну експертизу. Висновок експерта від 26.06.2023 № 89 був зроблений нею на підставі наданої їй наявної медичної документації потерпілого ОСОБА_7 та іншої документації кримінального провадження. На її думку повторну судово-медичну експертизу має проводити інший експерт, а участь двох експертів не є обов`язковою. Для надання висновків, експерт залучала двох лікарів рентгенологів, без погодження особи, яка призначила експертизу. Також пояснила, що в комплексі всі тілесні ушкодження не могли утворитися внаслідок падіння з висоти з власного зросту. Тоді як щодо можливості утворення окремих тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту, зокрема виявленого перелому горохоподібної кістки правої кісті з мінімальним діастазом фрагментів, до питання їй не ставилося. Отже вона на нього не відповідала. Щодо виявленого перелому горохоподібної кістки правої кісті з мінімальним діастазом фрагментів, відповідно до медичної документації, ОСОБА_7 скаржився на забій м`яких тканин та забій правого передпліччя. Дату виникнення перелому можна встановити за кістковим мозолем, при цьому при переломі не завжди проявляються клінічні ознаки та больові синдроми.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_15 показав, що він підтверджує висновки, що викладені у висновку експерта № 53 від 07.01.2025 р. відповідно до якого провівши комісійну судово-медичну експертизу за матеріалами кримінального провадження відносно гр. ОСОБА_7 судово-медична експертна комісія у складі експертів: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 зробила відповідні висновки. При цьому вказав, що під час проведення експертизи не було необхідності огляду потерпілого. Також пояснив, що через низьку якість описання лікарями морфологічних особливостей ушкоджень в медичних документах відсутні вказівки на клінічні ознаки перелому у потерпілого, однак на рентгенограмі виявлено закритий багатоуламковий перелом горохоподібної кістки правої кисті без зміщення уламків. Вказане тілесне ушкодження було встановлено при проведенні повторної судово-медичної експертизи, під час якої лікарями рентгенологами було надано консультацію експерту щодо рентген знімків потерпілого, які підтвердили та описали вказане тілесне ушкодження. Відповідно до діючих нормативно-правових документів щодо порядку проведення експертиз допускається надання консультацій спеціалістів без погодження особи, яка призначила експертизу. З встановлених тілесних ушкоджень у потерпілого внаслідок падіння з висоти власного зросту могли утворитися лише синці. А саме багатоуламковий перелом горохоподібної кістки правої кисті без зміщення уламків може утворитися лише від безпосередньої травмуючої сили (дії) на кістку та не завжди супроводжується больовим синдромом і порушенням функціонування кінцівки.

Окрім показань потерпілого та свідків, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується сукупністю належних, допустимих та достатніх доказів, перевірених, досліджених, проаналізованих та оцінених судом і дослідженими в судовому засіданні доказами:

- заявою ОСОБА_7 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, а саме нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ;

- рапортом ст.інспектор-чергового Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області від 01 червня 2023 року, відповідно до якого 01 червня 2023 року о 15:55 год. на лінію 102 надійшло повідомлення ОСОБА_18 , про те, що за місцем мешкання на АДРЕСА_1 сусід побив чоловіка заявниці ОСОБА_7 ;

- рапортом ст.інспектор-чергового Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області від 01 червня 2023 року, відповідно до якого 01 червня 2023 року о 16:51 год. на лінію 102 надійшло повідомлення про те, що з вул. Весняна, 22а м.Новгород-Сіверський Чернігівської області до Н-Сіверської ЦРЛ доставлений ШМД ОСОБА_7 з діагнозом: закрита травма правого стегна, множинні поверхневі травми передпліччя правої руки. Обставини: побив сусід за місцем мешкання;

- рапортом ст.інспектор-чергового сектору моніторингу Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області від 02 червня 2023 року, відповідно до якого 02 червня 2023 року о 09:13 год. на лінію 102 надійшло повідомлення медичної сестри з неврологічного відділення Н-Сіверської ЦМЛ про те, що до неврологічного відділення Н-Сіверської ЦМЛ звернувся ОСОБА_7 з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку;

- відомостями, які містяться в витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000155 від 01 червня 2023 року, відповідно до яких ОСОБА_7 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 отримав тілесні ушкодження від дій ОСОБА_5 ;

- копією з журналу реєстрації амбулаторних пацієнтів, журналу обліку фактів звернення та доставлення до неврологічного відділення КЗ «Н-Сіверської ЦРЛ», відповідно до якого ОСОБА_7 доставлявся та звертався за медичною допомогою з тілесними ушкодженнями;

- відповіддю генерального директора КНП «Н-Сіверської ЦМЛ ім.І.В.Буяльського» Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області № 02-19/686 від 09.06.2023, відповідно до якої 02.06.2023 р. ОСОБА_7 звернувся за медичною допомогою до лікаря-невролога поліклінічного відділення. Встановлено діагноз: «ЗЧМТ. Струс головного мозку». З 02.06.2023 р. перебував на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділені;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27 червня 2023 року з DVD-диском, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 детально та послідовно показав обставини нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13 червня 2023 року з DVD-диском, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає потерпілий детально та послідовно показав обставини нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ;

- висновком експерта №89 від 26.06.2023 р., відповідно до якого провівши судово-медичну експертизу відносно гр. ОСОБА_7 експерт Л.І.Гурман на підставі даних, що були отримані під час дослідження медичної документації громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийшла до наступних підсумків:

1.(Чи маються на тілі ОСОБА_7 тілесні ушкодження, якщо так, то які саме та до якого ступеню тяжкості вони відносяться.) (Яка локалізація та механізм утворення тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_7 .?) У наданій медичній документації зазначені наступні тілесні ушкодження: Струс головного мозку. Стійкий цефалгічний синдром. Виражений церебростенічний синдром. Множинні забої правого стегна, правого передпліччя, грудної клітки з права, осумкована гематома середньої третини правого стегна.

- По ступеню тяжкості: Струс головного мозку. Стійкий цефалгічний синдром. Виражений церебростенічний синдром. Оскільки під час утворення черепно - мозкової травми кожне наступне тілесне ушкодження може збільшувати її прояви в цілому, оцінка ступеню тяжкості цих ушкоджень також проводиться в комплексі. Отже, відповідно до п.2.3.1а, 2.3.2а, 2.3.3,4.6 6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Множинні забої правого стегна, правого передпліччя, грудної клітки з права, осумкована гематома середньої третини правого стегна. Як у своїй сукупності, так і кожне окремо, вищевказані тілесні ушкодження, Відповідно до п. 2.3.1а,2.3.26 «Правил судово-медичного визначенню ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судової медичної служби України», відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

- По механізму спричинення, струс головного мозку. Стійкий цефалгічний синдром. Виражений церебростенічний синдром. Множинні забої правого стегна, правого передпліччя, грудної клітки з права, осумкована гематома середньої третини правого стегна, як у своїй сукупності так і кожне окремо, могли утворитись, в наслідок ударів тупим твердим предметом (предметами).

2. (У разі наявності на тілі ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, то чи могли вони утворитись при вказаних вище обставинах або падіння з висоти власного зросту на тверду позєрхню?)(Чи могли спричинені тілесні ушкодження мати місце при даних обставинах, чи відповідають вони строку давності їх спричинення (01.06.2023)?) Вважає, що всі вищевказані тілесні ушкодження, могли утворитись в тому числі, 01 червня 2023 року та в наслідок обставин, котрі вказані у фабулі постанови про призначення даної експертизи, а саме: «...кинув у нього дерев`яну колодку приблизно біля одного метру довжиною, яка попала йому по правій руці та по правій нозі в районі коліна. Після чого кинув ще одну колодку дерева, яка попала йому також по правій нозі. В подальшому ОСОБА_5 підійшов до нього та взяв обома руками за шию та почав душити..»

- висновком експерта №89 від 16.02.2024 р., відповідно до якого провівши судово-медичну експертизу відносно гр. ОСОБА_7 експерт ОСОБА_19 на підставі вивчення наданої медичної документації, застосовуючи візуальний та порівняльно - аналітичний методи дослідження, відповідно до вимог регламентуючих документів експерт прийшла до наступного:

1.(1.2.6) які тілесні ушкодження були 01.06.2023 у потерпілого, їх характер, локалізація та давність? який найбільший вірогідний механізм отримання цих тілесних ушкоджень? до якого ступеня тяжкості належить ці тілесні ушкодження?

Згідно наданої на судово-медичну експертизу медичної документації у г-на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено тілесне ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового перелому горохоподібної кістки правої кисті без зміщення уламків, котре спричинено ударною дією тупого твердого предмету і відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу, відповідно до п. 2.2.їв, 2.2.2 та 4.6. «Правил судово - медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України N96 від 17.01.1995р «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України».

Також у підекспертного виявлено гематому середньої третини правого стегна, котра виникла від дії тупого твердого предмету по механізму удару та тиснення і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень що спричинили короткочасний розлад здоров`я відповідно до пунктів 2.3.1а, 2.3.2а, 2.3.3. та 4.6 «Правил судово - медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України N96 від 17.01.1995р «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України». Крім того у ОСОБА_7 виявлені синці верхньої третини правого стегна та правого колінного суглобу, котрі спричинені дією тупих твердих предметів по механізму удару та тиснення і, як усі в сукупності так і кожне окремо, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності відповідно пунктів 2.3.1,2.326, 2.3.5 «Правил судово - медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995р «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України».

Діагноз: «Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку» в наданій на експертизу медичній документації не підтверджений переконливими клінічними даними, діагноз: «Забій грудної клітки справа, забій правого передпліччя» не підтверджений об`єктивними медико-морфологічними даними і, при встановленні наявності та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, до уваги не приймались.

Висловитись щодо конкретної дати утворення вищевказаних тілесних ушкоджень не надається можливим через відсутність об`єктивних судово-медичних даних (морфологічні характеристики тілесних ушкоджень в наданій на експертизу медичній документації лікарями не відображені), однак не виключаю можливості їх утворення 01.06.2023 року, як на це вказано в наданих на експертизу медичній документації та матеріалах кримінального провадження.

2(3) яким знаряддям. способом, заподіянні виявлені у потерпілого тілесні ушкодження. Чи могли вони утворитись внаслідок влучення в потерпілого дерев`яної колодки приблизно біля одного метра довжиною, яка влучила по правій руці та правій нозі в районі коліна потерпілого, та внаслідок попадання в потерпілого іншої деревної колодки, яка влучила йому у праву ногу»

Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_7 , виникли від дії тупих твердих предметів, в тому числі і внаслідок «влучення в потерпілого дерев`яної колодки приблизно біля одного метра довжиною, яка влучила по правій руці та правій нозі в районі коліна потерпілого, та внаслідок попадання в потерпілого іншої деревної колодки, яка влучила йому у праву ногу». Вирішення питання щодо «способу» заподіяння ушкоджень виходить за межі компетенції судово-медичного експерта.

3(4) чи могли тілесні ушкодження, які були виявлені у потерпілого, утворитись при падінні з висоти власного росту?

Приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_7 , утворення їх комплексу при падінні на площині з висоти власного зросту, вважаю неможливим.

4(5) чи можна установити за виявленими тілесними ушкодженнями, яка кількість ударів була нанесена потерпілому, якщо так, то скільки саме ударів і по яких частинах тіла було нанесено.

Виходячи з кількості ушкоджень описаних в наданій на експертизу медичній документації на ім`я ОСОБА_7 , їх характеру та розташування, можна припустити, що вони могли утворитися не менш, ніж від 4-х травмуючих дій: не менше 3-х травмуючих дій в ділянку правої нижньої кінцівки та як мінімум 1-єї травмуючої дії правої кисті.

- висновком експерта № 53 від 07.01.2025 р. відповідно до якого провівши комісійну судово-медичну експертизу за матеріалами кримінального провадження відносно гр. ОСОБА_7 судово-медична експертна комісія у складі експертів: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; ОСОБА_15 застосовуючи візуальний та порівняльно - аналітичний методи дослідження, матеріали кримінального провадження та надану медичну документацію, прийшла до наступного:

1.(1.2.6) які тілесні ушкодження були 01.06.2023 у потерпілого, їх характер, локалізація та давність? який найбільший вірогілний механізм отримання цих тілесних ушкоджень? до якого ступеня тяжкості належить ці тілесні ушкодження?

Дані, що були отримані під час вивчення наданих судом матеріалів дають змогу вважати, що у громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мались наступні тілесні ушкодження:

Гематома в ділянці середньої третини правого стегна, яка є наслідком дії тупих предметів за механізмами тиснення та удару. Вказане тілесне ушкодження відповідно до пунктів 2.3.1а, 2.3.2а, 2.3.3. та 4.6 «Правил судово - медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995р «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України» відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Закритий багатоуламковий перелом горохоподібної кістки правої кисті без зміщення уламків. Дане ушкодження є наслідком дії тупого предмету за механізмом удару.

За ступенем тяжкості, відповідно до п. 2.2.їв, 2.2.2 та 4.6. «Правил судово - медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995р «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України», це ушкодження відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу.

Синці верхньої третини правого стегна та правого колінного суглобу, які є наслідком дій тупого (тупих) предмету (предметів) за механізмами тиснення та тертя, і як кожне окремо, так і в сукупності, відповідно пунктів 2.3.1, 2.326, 2.3.5 «Правил судово - медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995р «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України», відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Слід вказати, що в наданій медичній документації маються відомості про те, що ОСОБА_7 під час надання медичної допомоги встановлювались діагнози: «Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку», «Забій грудної клітки справа, забій правого передпліччя»

Вказані діагнози не мають об`єктивного підтвердження в записах лікарів, а тому, при встановленні наявності та визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймались, згідно п. не підтверджений об`єктивними медико-морфологічними даними і, при встановленні наявності та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, до уваги не приймались, згідно до п. 4.6 «Правил судово - медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995р «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України».

Низька якість описання лікарями морфологічних особливостей ушкоджень не дає змоги однозначно висловитись щодо конкретної дати утворення вищевказаних тілесних ушкоджень, однак комісія експертів не виключає можливості їх утворення 01.06.2023 року, як на це вказано в наданих на експертизу медичній документації та матеріалах кримінального провадження.

2(3) яким знаряддям, способом, заподіянні виявлені у потерпілого тілесні ушкодження. Чи могли вони утворитись внаслідок «влучення в потерпілого дерев`яної колодки приблизно біля одного метра довжиною, яка влучила по правій руці та правій нозі в районі коліна потерпілого, та внаслідок попадання в потерпілого іншої деревної колодки, яка влучила йому у праву ногу»

Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_7 , виникли від дії тупих твердих предметів, якими, в тому числі, могли бути «дерев`яна колодка приблизно біля одного метра довжиною», «інша деревна колодка». Вирішення питання щодо «способу» заподіяння, конкретних властивостей знаряддя (внаслідок дії якого виникли ушкодження), обставин заподіяння ушкоджень - виходить за межі компетенції судово-медичної експертної комісії.

3(4) чи могли тілесні ушкодження, які були виявлені у потерпілого, утворитись при падінні з висоти власного росту?

Приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_7 , вважаємо утворення їх комплексу при падінні на площині з висоти власного зросту - неможливим.

4(5) чи можна установити за виявленими тілесними ушкодженнями, яка кількість ударів була нанесена потерпілому, якщо так, то скільки саме ударів і по яких частинах тіла було нанесено?

Виходячи з кількості ушкоджень описаних в наданій на експертизу медичній документації на ім`я ОСОБА_7 , їх характеру та розташування, вважаємо, що вони могли утворитися не менш ніж від 4-х дій що травмували: не менше 3-х дій, що травмували, в ділянку правої нижньої кінцівки та як мінімум 1-єї дії, що травмувала, в ділянку правої кисті.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши та проаналізувавши всі докази по справі в їх сукупності, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вони повністю узгоджуються між собою та викривають обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Невизнання обвинуваченим факту заподіяння потерпілому умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, суд розцінює як спробу уникнути передбаченої законом кримінальної відповідальності, та нести за це відповідне покарання, а також заплутати суд, щодо істинності даної події кримінального правопорушення, але така позиція обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення спростовується дослідженими доказами в їх сукупності, зокрема: чіткими, послідовними та логічними показаннями потерпілого, які останній давав як в суді так і на досудовому слідстві, показання узгоджувалися між собою, не різнились, і не суперечили одні одному; показаннями свідків, які підтверджують покази потерпілого; висновком судово - медичної експертизи який вказує на характер, механізм та обсяг отриманих потерпілим тілесних ушкоджень (не зважаючи на те, що у кримінальному провадженні два висновки експертів, суперечили один одному, то комісійна судово-медична експертиза усунула невідповідності. Комісійна судово-медична експертиза була проведена саме за клопотанням сторони захисту); а також частково показаннями самого обвинуваченого, який вказав суду, що того дня в нього виник конфлікт із потерпілим та його дружиною, а також дав покази, під час яких було повторно відтворено відеозапис слідчого експерименту, а ОСОБА_5 чітко вказав на розташування дроту, свідка та потерпілого відносно цього дроту на місцевості. Тобто обвинувачений бачив, що потерпілий знаходиться у рову біля дроту і розумів, що кинуті ним колоди летять донизу до рову саме в напрямку потерпілого. Посилання обвинуваченого на те, що він не навмисно кидав колоди в потерпілого та що він не навмисно впав на потерпілого і взагалі не душив не знайшли підтвердження в судовому засіданні і були спростовані стороною обвинувачення. Також ОСОБА_5 не заперечував, що у нього була можливість спуститься до рову та знімати натягнутий дріт, при цьому не кидаючи дерев`яні колоди.

Доводи захисника про те, що обвинувачення за ч. 1 ст. 122 КК України не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду та є надуманим суд не приймає до уваги. Однак, суд приймає до уваги той факт, що стороною захисту під час завершення судового розгляду вже майже не заперечувалась можливість спричинення потерпілому легких тілесних ушкоджень, однак на початку судового розгляду і досудового розслідування (до зміни обвинувачення) обвинувачений категорично не визнав себе винним та не приймав будь яких дій для примирення з потерпілим. Отже суд оцінює критично доводи захисту, оскільки вони не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, ні обвинуваченим, ні стороною захисту не надано.

В кримінальному провадженні не встановлено жодного доказу щодо застосування відносно обвинуваченого та інших осіб заборонених законодавством методів розслідування, не здобуто таких і в процесі судового розгляду.

Тобто, твердження сторони захисту ґрунтуються виключно на міркуваннях та припущеннях, які є прямо зацікавленими особами, їх роздумах щодо складення обвинувального акту на основі показів потерпілого, який зі свого боку повідомив те, що йому вигідно і що ні рука ні шия в нього не боліла, що перелом не може пройти безболісно (хоча експерти під час допиту наполягали на тому, що переломи бувають різні і больові симптоми також можуть бути, а можуть і не бути) і що в лікарню можуть покласти без необхідності, звинуваченнях органів досудового розслідування та прокурора в упередженості та необ`єктивності, вільному тлумаченні кримінального закону, що не можна визнати допустимими доказами. Більш того, стороною захисту не надано жодних доказів на підтвердження оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні, під час проведення досудового розслідування. Однак під час судового розгляду саме за клопотаннями сторони захисту було проведено ряд експертиз, що призвело до зміни обвинувачення.

Оскільки ОСОБА_5 заподіяв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я ОСОБА_7 , то суд його дії кваліфікує за ч.1 ст.122КК України.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому кримінальному правопорушенні судом не встановлено.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисне кримінальне правопорушення щодо здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , в порушення засад Конституції України, третя стаття якої передбачає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого санкцією ч.1 ст.122 КК України, передбачено покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, не одружений, не працюючий, його вік та стан здоров`я, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 призначити покарання у межах санкції ч.1 ст. 122 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.122 КК України у виді виправних робіт судом не встановлено, оскільки у матеріалах справи відсутні докази працевлаштування (місця роботи) обвинуваченого, тобто такий вид покарання не можна застосовувати до ОСОБА_5 , оскільки виправні роботи відбуваються за місцем роботи засудженого.

Також, передбачене ч.1 ст. 122 КК України покарання у виді обмеження волі за своєю суворістю не відповідають обставинам вчиненого кримінального правопорушення.

Отже, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, суд також вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, з застосуванням приписів ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням. Одночасно з цим суд, діючи відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, покладає на обвинуваченого обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також пунктами 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Призначене судом покарання є необхідним і достатнім заходом примусу для перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідає тяжкості вчиненого ним правопорушення, сприятиме дотриманню обвинуваченим правослухняної поведінки у майбутньому.

Крім цього, на переконання суду, призначене покарання забезпечує дотримання балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався. Підстави застосування відсутні.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.12, ч.1 ст.122 КК України, ст.ст. 369-371,373-374,381-382, 394 КПК України, суд-

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, пунктів 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку надсилається потерпілим, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1