Справа № 946/4399/25
УХВАЛА

16 липня 2025 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кілія

скаргу

ОСОБА_3

на бездіяльність слідчого, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

В С Т А Н О В И В :

14.07.2025 року слідчому судді Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , в порядку ст. 35 КПК України надійшла до провадження скарга ОСОБА_3 на бездіяльність бездіяльність слідчого, пов`язану з невнесенням до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за фактом вчинення посадовими особами кримінального правопорушення.

В обгрунтовання поданої скарги зазначено, 31 травня 2025 року заявник подала на адресу Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області заяву про вчинення суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 кримінального правопорушення, за сприяння ОСОБА_5 та посадових осіб ДПСУ.

01 червня 2025 року, 02 червня 2025 року, 03 червня 2025 року, 04 чеврня 2025 року, 08 червня 2025 року, 10 червня 2025 року, 11 червня 2025 року заявник ще раз подала на адресу Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області заяву про вчинення суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 кримінального правопорушення, за сприяння ОСОБА_5 та посадових осіб ДПСУ.

Цією ж заявою, заявник проінформувала відповідні органи правопорядку та інші органи державної влади про те, що у листопаді-грудні 2017 року голова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 , домовившись з посадовими особами ДПСУ про незаконне полювання на острові Кислицький (ділянка Державного кордону України на території Ізмаїльського району Одеської області), переправився разом з ОСОБА_5 за сприяння посадових осіб ДПСУ на так званому «поромі «Кислицький»», що використовувався ОСОБА_5 на підставі підроблених документів, на острів Кислицький, де за сприяння ОСОБА_5 та посадових осіб ДПСУ застрелив місцевого мешканця з вогнепальної зброї.

Пором «Кислицький»» до 30 жовтня 2017 року мав назву ВИЛ-0224-К та був захоплений у неї, заявника з використанням вогнепальної зброї ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на підставі підроблених документів за попередньої домовленості з суддями Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими суддями вказаного суду.

Не зважаючи на вчинення особливо тяжкого злочину суддею ОСОБА_4 , вчиненого за сприяння ОСОБА_5 та членів його злочинної організації, насильство в районі триває, що свідчить про систематичне вчинення ОСОБА_5 та членами його злочинної організації злочинів за прямого сприяння посадових осіб Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, а також суддів Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 .

У вказаній заяві, скаржник просила:

- відкрити кримінальне провадження проти ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та посадових осіб ДПСУ за ст. ст. 115, 263, 278 КК КК України.

- надати копію витягу з ЄРДР.

- реалізувати її права як потерпілої внаслідок використання для цілей вчинення вбивства її майна порому ВИЛ-0224-К, захопленого до цього ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з вогнепальною зброєю на підставі підроблених документів за попередньої домовленості з суддями Ізмаїльського міськраойнного суду Одеської області ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими суддями вказаного суду.

Між тим, як зазначає скаржник, вищезазначена заява була проігнорована посадовими особами, у зв`язку з чим, скаржник просить слідчого суддю:

- скаргу задовольнити;

- зобов`язати уповноваженого слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області внести відомості до ЄРДР за фактом вчинення злочинів вбивства та інших злочинів суддею ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та посадовими особами ДПСУ

- зобов`язати уповноваженого слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області внести відомості до ЄРДР за фактом вчинення злочинів суддею ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та посадовими особами ДПСУ та відкрити кримінальне провадження проти судді ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та посадових осіб ДПСУ за ст. ст. 115, 263, 278 КК КК України.

- зобов`язати уповноваженого слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надати копію витягу з ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді від 15.07.2025 року відкрито провадження за даною скаргою, про що повідомлений скаржник, а також прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури.

Скаржник, ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час, місце та дату судового засідання була сповіщена належним чином, шляхом направлення ухвали та судової повістки на електронну адресу, яку надав скаржник, відповідно до її згоди на отримання процесуальних документів в електронній формі на її офіційну електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, про причини неявки не повідомила, письмових клопотань не надала.

Прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в задоволенні скарги просив відмовити через необгрунтованість. Зазаначивши, що Ізмаїльським РВП ГУНП в Одеській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003267 від 18.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за фактом травмування на полюванні особи, тобто за тим фактом, про який вказано у скарзі. За результатами досудового розслідування даного кримінального провадження слідчим 03.04.2018 винесено постанову про його закриття.

Відповідно до вимог ст. 306 КПК України, судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, а фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Оцінивши встановлені обставини, проаналізувавши відповідні положення законодавства, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Стаття 55 Конституції України встановлює, що кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоуправління, громадських об`єднань та посадових осіб.

Завданням слідчого судді відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК, є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Положеннями ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні, поряд з іншим, можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Так, статтею 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України передбаченого, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться, зокрема відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином, аналіз положень ст. 214 КПК України, ст. ст. 2, 11 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення /час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення/. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, системне тлумачення статей 214 і 303 КПК свідчить, що предметом судового контролю слідчим суддею може бути бездіяльність уповноваженого органу досудового розслідування у формі невнесення відомостей до ЄРДР після отримання належно обґрунтованої заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення, що передбачає такі обов`язкові ознаки: 1) належним заявником до органу досудового розслідування належним чином подана заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення із викладом вагомих обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) після отримання такої заяви чи повідомлення слідчим чи прокурором не внесено у визначений законом строк відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Окрім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №1640/0/4-12 від 09 листопада 2012 року «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» роз`яснив, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, і саме в цьому контексті слід оцінювати доводи заявників в разі оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 30 вересня 2021 року (справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20) наголосив: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення».

З огляду на вимоги частини першої статті 38 КПК України, органом досудового розслідування є не сам правоохоронний орган (Національна поліція України, Служба безпеки України, Бюро економічної безпеки України, Державне бюро розслідувань, Національне антикорупційне бюро України), а слідчий підрозділ, підрозділ детективів тощо, тобто структурна одиниця правоохоронного органу.

Так, під час ознайомлення з поданою скаргою та додатками до неї, слідчим суддею встановлено відсутність заяви ОСОБА_3 датованою 31.05.2025 року, а також повторно поданих заяв від 01 червня 2025 року, 02 червня 2025 року, 03 червня 2025 року, 04 чеврня 2025 року, 08 червня 2025 року, 10 червня 2025 року, 11 червня 2025 року про нібито вчинений злочин суддею та іншими особами, які б були адресовані саме Ізмаїльському РВП ГУНП в Одеській області, як про те зазначає скаржник.

Передумовою задоволення вимог скарги заявника про зобов`язання внести відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його заяв є доведення факту отримання такої заяви особою, дії/бездіяльність якої оскаржуються.

Нормами КПК України не передбачено як має здійснюватись доведення заявником факту подання ним заяви про злочин до правоохоронних органів. Натомість, з огляду на принцип аналогії закону, передбачений ч. 6 ст. 9 КПК України, вбачається за необхідне застосування положень ст. 22 КПК України, відповідно до якої кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту (а рівно і іншими учасниками кримінального провадження) їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Таким чином, саме особа, яка звернулась зі скаргою, зобов`язана надати докази на підтвердження своїх доводів.

Натомість, відсутність доказів направлення та одержання заяви особою дії, якої оскаржуються, в даному випадку Ізмаїльським РВП ГУНП в Одеській області свідчать про необгрунтованість скарги і ненадання відомостей слідчому судді, які є передумовою для вирішення питання щодо дотримання процесуальних строків звернення зі скаргою, виникнення процесуального статусу скаржника як заявника про правопорушення, факту отримання заяви про правопорушення особою, дії якої оскаржуються і відповідно факт допущеної бездіяльності.

Разом з тим, згідно з поданими прокурором документами, а саме витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань №0003267 від 19.11.2017 року вбачається, що 18.11.2017 року до Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від лікаря Ізмаїльської міської лікарні про те, що 18.11.2017 року о 11:28 годин до реанімаційного відділення Ізмаїльської міської лікарні поступив чоловік з пораненням грудної клітини та правого плеча, які отримав на охоті. Дані відомості про заяву були внесені до ЄРДР 18.11.2017 року за правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 122 КК України. Тобто, 18.11.2017 року до ЄРДР вже були внесені відомості про подію, щодо якої йдеться мова у поданій скарзі.

Постановою слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 03.04.2018 року за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003267 від 18.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України кримінальне провадження закрито.

Зміст глави 4 розділу 2 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення передбачає здійснення перевірки наявності вже розпочатих досудових розслідувань за певним фактом саме по фактичним даним (дата вчинення кримінального правопорушення; територію вчинення правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; найменування юридичної особи; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові та дату народження особи, якій повідомлено про підозру), а не по правовій кваліфікації. Метою цього є недопущення ситуацій неодноразового внесення одних і тих же самих відомостей до ЄРДР під різними номерами. Повторне внесення відомостей до ЄРДР за одними й тими ж обставинами незалежно від джерел надходження такої інформації не передбачається й оскільки відповідні заяви та повідомлення на підставі пункту 4 та 9 розділу 2 Положення про ЄРДР реєструються як дублікат та окремо кримінальне провадження не обліковується, а отже і не розслідується.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає доводи скарги є необґрунтованими, а тому підстав для задоволення скарги не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.26, 214, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 22.07.2025 року.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1