Справа 556/713/25
Номер провадження 1-кп/556/103/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2025

Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю державного обвинувача ОСОБА_3 ,

потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_4 ,

представника потерпілого, цивільного позивача адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володимирець в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000673 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженого, уродженця міста Кузнецовськ, Рівненської області, із повною загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, стрільця-санітара 1-го піхотного відділення 3-го піхотного взводу 3-ї піхотної роти військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше судимого вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 30.07.2024 за ч.1 ст. 382 КК України із призначенням покарання у виді штрафу 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень,-

за ч.4 ст.286-1 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 , будучи особою, що керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження, та спричинило загибель кількох осіб, при таких обставинах.

ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, проходячи військову службу на посаді стрільця-санітара 1-го піхотного відділення 3-го піхотного взводу 3-ї піхотної роти військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 3, 27 Конституції України, ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», пунктів 1.5, 2.3 б), 2.9 а), 12.1 Правил дорожнього руху, діючи із злочинною самовпевненістю, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, 05 жовтня 2024 року близько 17 год. 45 хв., у світлу пору доби, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись автодорогою Т-1808 «Зарічне - Борове - ст. Рафалівка- Полиці» на 76 км. + 849 м., зі сторони міста Вараш у напрямку села Суховоля, Вараського району, Рівненської області, керуючи технічно справним автомобілем марки MAZDA 6, реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 , не вибрав безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався в зустрічному напрямку.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля MAZDA 6, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_8 отримала тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент заподіяння у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, перелому кісток черепа, крововиливів під оболонки мозку забій мозку, забійної рани голови, садна обличчя, тупої травми грудей та живота, переломів ребер справа, розриву правої долі печінки, перелому-вивихів обох плечових суглобів, відкритого перелому правого стегна та правої гомілки, від яких вона загинула на місці події.

Також, у результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля MAZDA 6, реєстраційний номер НОМЕР_2 неповнолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент заподіяння у вигляді: тупої закритої травми грудей, переломів ребер справа, забою легень, правобічного гемотораксу, закритої черепно-мозкової травми, крововиливів під м`яку оболонку мозку, забою мозку, садна шиї справа, закритого перелому правого плеча, від яких він загинув у дорозі під час його доставлення до комунального некомерційного підприємства «Вараська багатопрофільна лікарня».

Окрім того, у результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля MAZDA 6, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_10 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я у вигляді: закритого перелому медіальної кісточки правого гомілково-ступневого суглобу, закритого перелому 3-ї плесневої кістки справа, з якими була госпіталізована до комунального некомерційного підприємства «Вараська багатопрофільна лікарня».

Також у результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_4 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, закритих переломів дистальних кінців 2,3,4-х плесневих кісток зі зміщенням, забою м`яких тканин правого плеча та правого стегна,

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 , знаходиться у прямому причинному зв`язку із вчиненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали загибеллю ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також отриманням середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та ОСОБА_4 .

Таким чином, своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження, та спричинило загибель кількох осіб, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст.286-1 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні вказаного злочину та пояснив, що він був мобілізований до ЗСУ, однак самовільно покинув військову частину та повернувся до м.Вараш, де перебував за місцем свого постійного проживання, проживав разом із співмешканкою ОСОБА_8 . Зранку 05.10.2024 року він вживав спиртні напої, точну кількість вказати не може. Після цього, на прохання ОСОБА_8 разом з нею, а також з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 поїхав автомобілем марки MAZDA 6 на іноземній реєстрації до с.Полиці Вараського району, де проживає матір ОСОБА_13 . Цей автомобіль належить ОСОБА_14 , автомобіль був технічно справним, ОСОБА_15 хоча і не має посвідчення водія, якого ніколи не отримував, проте має достатній водійський стаж і навички водіння, знає Правила дорожнього руху. Він був за кермом автомобіля, поряд з ним на передньому пасажирському місці сиділа ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 сиділи позаду. На думку обвинуваченого, він контролював автомобіль і обстановку на дорозі, проте в якійсь момент, коли він рухався по дорозі в напрямку с.Суховоля, відбулось зіткнення автомобіля під його керуванням із зустрічним автомобілем Фольксваген. Причину зіткнення ОСОБА_15 пояснити не може, оскільки не пам`ятає моменту пригоди через отриману черепно-мозкову травму. Не заперечує тієї обставини, що допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де і сталось зіткнення, хоча і не пам`ятає цього моменту. Повністю визнає свою вину в дорожньо-транспортній пригоді, розуміє, що не мав права керувати автомобілем у нетверезому стані, однак послухав прохання співмешканки. Щиро розкаюється у вчиненому, просить вибачення у потерпілих та шкодує про те, що під час аварії потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_16 були травмовані, а ОСОБА_17 та неповнолітній ОСОБА_11 загинули, сам ОСОБА_15 також отримав травму. Просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_16 підтвердив обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 05.10.2024 року, та пояснив суду, що 05.10.2024 року він разом з братом їхали на автомобілі Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_4 з с.Олександрія до м.Вараш. На відрізку дороги між с.Суховоля та м.Вараш вони перебували біля 17:25-17:30 год, проминувши населений пункт, автомобіль під керуванням потерпілого їхав зі швидкістю 70-80 км/год, попутний транспорт був відсутній, назустріч їхали окремі автомобілі. Було пасмурно, однак достатньо світло, оглядовість дороги не була нічим порушена, дорожнє покриття було вологе. Раптово на смугу руху, по якій рухався автомобіль «Фольксваген» з зустрічної смуги руху з достатньо великою швидкістю виїхав автомобіль «Мазда» і практично відразу ж відбулось зіткнення, уникнути якого потерпілий не зміг. Автомобіль «Мазда» ударив «Фольксваген» в лівий бік спереду, від удару «Фольксваген» злетів з дороги на узбіччя. Сам потерпілий від удару втратив свідомість, був травмований, і з місця ДТП був доставлений до лікарні в м.Вараш, де тривалий час лікувався від струсу мозку, переломів ребер та пальців, забоїв. Однозначно стверджує, що автомобіль «Мазда» виїхав на зустрічну для нього смугу руху, де і відбулось зіткнення транспортних засобів. Про події, що відбувались після зіткнення, потерпілому нічого не відомо, оскільки певний час він був без свідомості, а потім машиною «Швидкої» його повезли у лікарню.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому, а також ту обставину, що і обвинувачений, і потерпілий, які були безпосередніми учасниками дорожньо-транспортної пригоди, повністю підтвердили фактичні обставини справи, приймаючи до уваги, що фактичні обставини справи та правова кваліфікація вчиненого ніким не оспорюються, у відповідності до ч.3, 4 ст.349 КПК України, суд зі згоди всіх учасників провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Зокрема, на пропозицію сторони обвинувачення, судом прийнято рішення про дослідження доказів, які характеризують особу обвинуваченого, розмір процесуальних витрат, стан та місцезнаходження речових доказів. При цьому, і обвинуваченому, і потерпілому, в присутності їх захисників-адвокатів судом роз`яснено, що в разі застосування такого порядку дослідження доказів, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, на що і ОСОБА_15 , і ОСОБА_16 погодились.

Захисник обвинуваченого та представник потерпілого проти обмеження обсягу дослідження доказів по справі не заперечували.

При цьому суд приймає до уваги, що показання обвинуваченого та потерпілого щодо фактичних обставин події відповідають даним, наведеним в обвинувальному акті.

За таких обставин, суд вважає, що визнання учасниками провадження фактичних обставин справи є добровільними та істинними, а самі ОСОБА_15 та ОСОБА_16 проінформовані про відсутність в подальшому у них права оспорювання цих фактичних обставин в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи доведені наявними у справі доказами, які не потребують дослідження в ході судового розгляду справи, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, визнає фактичні обставини справи доведеними.

Сумнівів у добровільності та істинності такої позиції учасників судового розгляду у суду немає.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 поза розумним сумнівом доведена сукупністю належних та допустимих доказів, а його дії правильно кваліфіковано за ч.4 ст. 286-1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження, та спричинило загибель кількох осіб. На підтвердження факту керування 05.10.2024 року обвинуваченим ОСОБА_6 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння судом також досліджено висновки судово-медичної та судово-токсикологічної експертиз (т.2 а.с.78-80), з яких вбачається, що в крові обвинуваченого виявлено етиловий спирт, концентрація якого становить 2,02‰, що відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Згідно із пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

В даному кримінальному провадженні обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

ОСОБА_6 раніше судимий (т.2 а.с.113-114, 133-134, 136);, посередньо характеризується по місцю служби (т.2 а.с.117-122), до мобілізації в ЗСУ не працював, не перебуває на обліках в лікарів нарколога та психіатра (т.2 а.с.124, 126, 128), неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, в т.ч. за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (т.2 а.с.139-182).

Враховуючи викладені обставини, тяжкість злочину, особу винного, суд приходить до висновку про необхідність обрання відносно ОСОБА_6 міри покарання, в межах санкції ч.4 ст.286-1 КК України, з позбавленням ОСОБА_6 права керування транспортними засобами.

При цьому суд приймає до уваги, що покарання у вигляді штрафу в сумі 8500 грн, обране вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 30.07.2024 року, підлягає самостійному виконанню, як це вбачається з ч.3 ст.72 КК України.

Що стосується цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 , то з цього приводу суд прийшов до наступних висновків.

Потерпілий ОСОБА_4 заявив позов про стягнення шкоди, заподіяної злочином, в загальному розмірі 230691 грн, яка складається з матеріальної шкоди, в розмірі 130691 грн., а також моральної шкоди в сумі 100000 грн.

В судовому засіданні потерпілий та цивільний позивач ОСОБА_4 , а також його представник підтримали заявлений позов в повному обсязі, надали відповідні пояснення по суті позовних вимог та зазначили, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб, яким керував потерпілий, а саме автомобіль Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_4 зазнав механічних ушкоджень, частина шкоди відшкодована за рахунок страхової компанії, однак частина коштів залишається невідшкодованою. Крім того, потерпілий зазнав моральних страждань, фізичного болю, незручностей, і т.ін, що зумовлює вимогу про відшкодування моральної шкоди. В добровільному порядку обвинувачений ні матеріальну, ні моральну шкоду не відшкодовував.

Обвинувачений та цивільний відповідач ОСОБА_6 проти позову заперечив, пояс нив, що витрати на ремонт автомобіля і всю іншу шкоду, на його думку, повністю покрила страхова компанія.

Аналізом платіжних документів (чеків, рахунків, накладних), наданих потерпілим, а також відповідно до звіту №055.25 від 17.03.2025 року про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля Volkswagen модель Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_4 , вартість матеріального збитку завданого власнику легкового автомобіля Volkswagen модель Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_4 в результаті його пошкодження при ДТП складає 286691 (двісті вісімдесят шість тисяч шістсот дев`яносто одна) гривня 62 коп. Таким чином, суд вважає доведеним розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, у вказаному розмірі.

При цьому суд приймає до уваги, що МТСБУ прийняло рішення про виплату ОСОБА_4 відшкодування шкоди в розмірі 160 000 (сто шістдесят тисяч) гривень 00 коп і 10.01.2025 року вказану суму було виплачено на картковий рахунок ОСОБА_4 .

Таким чином, враховуючи, що 160000 грн відшкодовані ОСОБА_4 , а також приймаючи до уваги вартість складання звіту в сумі 4000 грн, позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню на суму 130691 грн.

Потерпілим також заявлено позов про відшкодування моральної шкоди в сумі 100000 грн. В обґрунтування позову в цій частині ОСОБА_4 пояснив, що внаслідок отримання травми його життя зазнало істотних змін, він зазнав сильного болю. Крім того, відчутно змінилось життя всієї його родини. Потерпілий відчував як фізичні, так і моральні страждання та біль, змушений був затрачати значні зусилля для відновлення належного рівня свого життя.

Як зазначено в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних та фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала , за наявності її вини, а в разі завдання шкоди здоров`ю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала. Ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи характер та обсяг страждань потерпілого, його стан здоров`я, в т.ч. встановлення групи інвалідності, істотність вимушених змін у його житті, які пов`язані з отриманою травмою, суд, виходячи із принципів розумності, співрозмірності та справедливості, приходить до висновку про наявність підставі для часткового задоволення позову та стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 моральної шкоди в сумі 70000 грн.

Також у відповідності до ст.ст.122, 124, 126 КПК України, підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого судові витрати, понесені у даному кримінальному провадженню на залучення експертів.

Речові докази автомобіль марки MAZDA 6, реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіль марки Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_4 після набрання вироком законної сили підлягає поверненню володільцям, а арешт, накладений на них ухвалою слідчого судді скасуванню, як це вбачається з ч.9 ст.100, ст.174 КПК України.

Що стосується запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , то його дію слід продовжити до набрання вироком законної сили, оскільки під час судового розгляду повністю доведено вину ОСОБА_6 у вчиненні злочину, а також продовжують зберігатись ризики, які послужили підставою застосування такого запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України і призначити покарання у вигляді 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 8 (вісім) років.

До набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання обчислювати з дня набрання вироком законної сили. Зарахувати до строку покарання обвинуваченому ОСОБА_6 строк перебування під вартою у період з 17 жовтня 2024 року по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Покарання у вигляді штрафу в сумі 8500 грн, призначене вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 30.07.2024 року, у відповідності до ч.3 ст.72 КК України, виконувати самостійно.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в кримінальному провадженні у сумі 23081 (двадцять три тисячі вісімдесят одну) грн 01 коп.

Позов потерпілого задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 130691 (сто тридцять тисяч шістсот дев`яносто одну) гривню, моральну шкоду в розмірі 70000 (сімдесят тисяч) грн, а всього стягнути 200691 (двісті тисяч шістсот дев`яносто одну) гривню.

Скасувати арешт, накладений на автомобіль марки MAZDA 6, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ухвалою слідчого судді від 09.10.2024 року, і повернути автомобіль ОСОБА_6 .

Скасувати арешт, накладений на автомобіль Volkswagen модель Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_4 , ухвалою слідчого судді від 09.10.2024 року, і повернути автомобіль ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, направити копію вироку потерпілим.

Суддя: