Провадження №1-кп/389/68/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 захисника- адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000171 від 01.03.2025 року стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гурівка Долинського району Кіровоградської області, громадянина України, проживаючого без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, такого, що не має судимості,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану України, за наступних обставин.

20.02.2025 приблизно о 23.00 год. (точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_4 знаходився поблизу домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 .

Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_4 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, а саме на крадіжку належного ОСОБА_6 телевізору Mystery MTV-3220HT2 з домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 .

Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами, ОСОБА_4 через незачинену на запірний механізм хвіртку потрапив на територію домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 . Перебуваючи на території домоволодіння, ОСОБА_7 через незачинені на запірний механізм вхідні двері проник до приміщення житлового будинку, звідки таємно викрав ОСОБА_8 телевізор Mystery MTV-3220HT2 вартістю 4538,37 грн.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4538,37 грн.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, тобто злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про визнання винуватості від 30.04.2025 року, укладеної між прокурором та обвинуваченим за участю адвоката, відповідно до умов якої сторони угоди у кримінальному провадженні 0000171 від 01.03.2025 відповідно до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється. Зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, зокрема те, що ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні. При цьому, прокурор та обвинувачений між собою узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням. Крім цього, у даній угоді зазначені, роз`яснені обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання, що в разі невиконання угоди прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а умисне невиконання ОСОБА_4 умов угоди, буде підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить усі необхідні реквізити, визначені ст. 472 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник просили затвердити угоду, вказавши, що останню укладено добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч.2 ст. 473, ч.4 ст. 474 КПК України їм роз`яснено та зрозуміло, крім того, ОСОБА_4 зазначив, що повністю визнає вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, вказаного у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, щиро кається у скоєному, завдану шкоду відшкодовано в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши про те, що угода відповідає вимогам КПК України та КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є кримінальним тяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права та наслідки укладення та затвердження відповідної угоди з прокурором, передбачені ч. 2 ст. 473 та ч. 4 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди та узгоджена між сторонами міра покарання відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Разом з цим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного ОСОБА_4 який задовільно характеризується, обставини, які пом`якшують покарання, до яких відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, обставин, що обтяжують покарання, ОСОБА_4 , судом не встановлено, а тому узгоджена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , міра покарання є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого між ним та прокурором виду та міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_4 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Завдану потерпілому майнову шкоду, відшкодовано обвинуваченим у повному обсязі.

Процесуальні витратити у кримінальному провадженні складають 2387,70 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 370, 372, 373, 374, 376, 469, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.04.2025 року між прокурором Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні 0000171 від 01.03.2025 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповіднодо ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України без дозволу органу пробації;

- виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою;

-дотримуватись встановлених судом вимог щодо вчинення дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля.

Процесуальні витратити у кримінальному провадженні, що складають 2387,70 грн., стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: телевізор Mystery MTV-3220HT2, вилучений 06.03.2025 в ході проведення огляду місця події - відкритої ділянки місцевості, розташованої поруч з територією домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити останній, як їй належний.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду, з урахуванням ч.4 ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги, через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Знам`янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1