Справа № 521/8751/25
Номер провадження:1-кс/521/2514/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВнП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській ОСОБА_3 , погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000463 від 12.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ :

З клопотання слідчого та наданих матеріалів вбачається, що в СВ ВнП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000463 від 12.05.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному провадженні здійснюється прокурорами Малиновської окружної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.05.2025 до відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в якій він просить прийняти заходи правового характеру до невстановленої особи ОСОБА_6 , який здійснює незаконне переправленню осіб через державний кордон України за грошову винагороду.

В період часу з 07:22 по 07:56 годин 03.07.2025 на підставі ухвали слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси, слідчим слідчого відділення відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_7 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 в результаті якого виявлено та вилучено мобільний телефон Samsung Galaxy Д15 IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сімкартою НОМЕР_3 .

Враховуючи, що вищевказаний мобільний телефон ймовірно використовувався для здійснення зв`язку з іншими особами причетними до вчинення злочину, зберіг в собі сліди кримінального правопорушення, а також може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами вилученого 03.07.2025 в ході обшуку, зокрема:мобільний телефон Samsung Galaxy А15 IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сімкартою НОМЕР_3 .

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи та на долучені до матеріалів клопотання документи.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

На даному етапі досудового розслідування вимоги клопотання виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВнП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській ОСОБА_3 , погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000463 від 12.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон Samsung Galaxy А15 IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сімкартою НОМЕР_3 , який вилучено під час обшуку 03.07.2025 за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1