Справа №766/4912/25
н/п 1-кп/766/3524/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши під час відкритого судового засідання в режимі відеоконференції на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР № 0000050 від 01.05.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Житомир, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 362, ч.3 ст.28 ч.3 ст. 362, ч.3 ст.28 ч.1 ст. 366, ч.3 ст. 28 ч.3 ст. 368 КК України,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, уродженця с. Новогригорівка, Генічеського району Херсонської області, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 362, ч.3 ст.28 ч.3 ст. 362, ч.3 ст.28 ч.1 ст. 366, ч.3 ст. 28 ч.3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 362, ч.3 ст.28 ч.3 ст. 362, ч.3 ст.28 ч.1 ст. 366, ч.3 ст. 28 ч.3 ст. 368 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 362, ч.3 ст.28 ч.3 ст. 362, ч.3 ст.28 ч.1 ст. 366, ч.3 ст. 28 ч.3 ст. 368 КК України.

Історія провадження:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26.09.2024 року відносно ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з правом внесення застави в розмірі 850 розмірів прожиткових мінімумів.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26.09.2024 року відносно ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з правом внесення застави в розмірі 850 розмірів прожиткових мінімумів.

Останньою ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13.03.2025 року відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був продовжений, зі зменшенням суми застави до 330 розмірів прожиткового мінімуму.

Останньою ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13.03.2025 року відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був продовжений, зі зменшенням суми застави до 165 розмірів прожиткового мінімуму.

19.03.2025 року ОСОБА_5 звільнено з під варти у зв`язку із внесення застави.

Питання щодо запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 :

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою строком на 60 днів, мотивуючи свою позицію тим, що заявлені ризики, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися, а також тяжкістю злочинів, які інкримінується даній особі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 заперечував щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просив відмовити в його задоволенні, оскільки, ризики, які зазначає прокурор не доведені. Вказував, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, за весь цей час обставини, які були при обранні запобіжного заходу змінились, досудове розслідування завершено, свідки допитані. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або зменшити розмір застави, враховуючи, що сума, яка була обрана слідчим суддею є непомірною для обвинуваченого. Так, обвинувачений отримає заробітну плату в розмірі 30 000, позитивно характеризується, має родину, та постійне місце реєстрації.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначені ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовжити тримання обвинуваченого під вартою виходячи з такого.

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується, у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення; переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також, при вирішенні питання, суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; дані про особу, який раніше не судимий; має постійне місце прожвання; судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що її стан здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості злочинів, які їй інкримінуються та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді тримання під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, характер інкримінованого злочину, відомості щодо особистості обвинуваченого, його стан здоров`я, а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.

Судом при вирішенні питання щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою враховані усі наявні у розпорядженні дані про особу обвинуваченого, та, на переконання суду, в будь-якому випадку самі по собі не можуть бути визнані достатніми для висновку про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не спростовують твердження сторони обвинувачення про можливість ухилення обвинуваченого від суду, як і доводів щодо можливості впливати на свідків у даному провадженні, місце проживання яких йому достовірно відоме, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, під час надання оцінки наявності ризиків переховуватись від органу досудового розслідування та вчинити нове кримінальне правопорушення, судом також враховується, що згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" із урахуванням продовження строку дії на теперішній час.

Враховуючи те, що судове провадження не завершене, тяжкість покарання, що може загрожувати обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, які на даний час відомі суду, характер та обставини інкримінованого злочину, суд приходить до переконання, що наведені обставини у своєму взаємозв`язку дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

У суду відсутні відомості які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час, втратили свою актуальність.

При цьому, не вдаючись до оцінки доказів, у відповідності до положень ст. 23 та 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому суд вбачає реальним існування заявлених прокурором ризиків, які на даний час продовжують існувати, у зв`язку з чим не вбачає підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, ніж раніше обраний, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях обвинуваченого ОСОБА_4 , не можуть їм запобігти.

Обставини, на які посилається захисник не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які б могли бути запорукою належної процесуальної поведінки та надали б можливість застосувати до обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду та від виконання процесуальних рішень, перешкодити встановленню істини у справі, суд не знаходить підстав для зміни щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п.1ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу строком на 60 діб (05.07.2025 року).

В рамках кримінального провадження не завершено судовий розгляд, запобігти наявним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку суду неможливо, а тому клопотання прокурора необхідно задовольнити та продовжити запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів з можливістю внесення застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, враховуючи стадію судового провадження: судовий розгляд, належну процесуальну поведінку обвинуваченого протягом усього часу судового розслідування у цьому кримінальному провадженні, тривалість дії запобіжного заходу застосованого у межах цього кримінального провадження з 26.09.2024, майновий стан обвинуваченого та його родини, суд вважає за можливе зменшити заставу до 230 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На думку суду, застава у меншому розмірі, з такою ж імовірністю, дозволить забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні, оскільки саме це є основною метою застосування запобіжного заходу, а не покарання особи, вина якої не встановлена вироком суду.

Питання щодо обов`язків обвинуваченого ОСОБА_5 :

Окрім того в судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії обов`язків, які на них покладені при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки такі закінчуються 11.05.2025 року.

Клопотання обґрунтовує тим, що ризики, які стали підставою для обрання обвинуваченому такого запобіжного заходу, не зменшились, а тому просить клопотання задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії обов`язків, які на них покладені при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував щодо клопотання прокурора про продовження обов`язків.

Захисник ОСОБА_7 не заперечував щодо клопотання прокурора.

Згідно ч. 6 ст. 182 КПК України з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених уст. 177КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

На момент проведення судового засідання, ризики, які стали підставою для застосування, а в подальшому і для продовження строку запобіжного заходу, не змінилися та продовжують існувати.

Отже, враховуючи наведене та те, що строк дії попередніх ухвал закінчується 11.05.2025 року, то суд вважає за доцільне продовжити строк дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків, визначених ухвалою Жовтневого районного суду м. Миколаєва від 13.03.2025 року до 05.07.2025 року.

Згідно ч. 8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а після звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд відповідно до ч. 10 ст. 182 КПК України вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 331,176-178, 183, 193-194, 196,199 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Обраний відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжити на 60 діб, до 05.07.2025 року включно.

Розмір застави визначений раніше зменшити до 230 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 696 440 (шістсот дев`яносто шість тисяч чотириста сорок ) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Херсонській області, призначенням платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадження по справі №1-кп/766/3524/25

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

Покласти на ОСОБА_4 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:

прибувати за першою вимогою до суду;

повідомляти суд про зміну місця проживання та місця роботи;

не відлучатися із Херсонської області без дозволу суду;

утриматися від спілкування з іншими обвинуваченими та свідками у цьому кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального правопорушення, крім випадків участі у проведенні слідчих (розшукових) дій у даному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків щодо ОСОБА_4 встановити до 05.07.2025 року.

Клопотання прокурора про продовження строку дії обовязків щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити.

Покласти на ОСОБА_8 такі зобов`язання:

прибувати за першою вимогою до суду;

повідомляти суд про зміну місця проживання та місця роботи;

не відлучатися із Херсонської області без дозволу суду;

утриматися від спілкування з іншими обвинуваченими та свідками у цьому кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального правопорушення, крім випадків участі у проведенні слідчих (розшукових) дій у даному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обовязків щодо ОСОБА_8 встановити до 05.07.2025 року.

У разі не виконання покладених обов`язків застава звертається в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку дії запобіжного заходу протягом 5(п`яти)днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

СуддяОСОБА_1