Номер провадження 1-кс/754/2244/25
Справа № 754/9946/25
У Х В А Л А

Іменем України

24 червня 2025 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_2 , яка діє в інтересах скаржника ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Деснянського УП ГУНП в м. Києві, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва 23.06.2025 року надійшла скарга захисника ОСОБА_2 , яка діє в інтересах скаржника ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Деснянського УП ГУНП в м. Києві, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

В скарзі вказує, що 28.04.2025 року до Деснянського УП ГУНП в м. Києві надійшла заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, 29.04.2025 року дану заяву було зареєстровано в журналі Єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Деснянського УП ГУНП у м. Києві під №34862. Однак відомості до ЄРДР внесені не були. Обов`язок внести відомості до ЄРДР мав бути виконаний не пізніше 30.04.2025 року. У разі невнесення таких відомостей, з наступного дня має місце бездіяльність особи, уповноваженої на їх внесення. Крім того, просить зобов`язати Деснянське УП ГУНП в м. Києві невідкладно вчинити передбачену ч.1 ст. 214 КПК України процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про вчинення злочину на підставі заяви ОСОБА_3 та розпочати за цією заявою досудове розслідування у форі досудового слідства.

Щодо строку звернення зі скаргою, представник заявника подала клопотання про поновлення строку на звернення до слідчого судді зі скаргою, зазначивши, що строк на оскарження пропущено через те, що в Україні введено воєнний стан та через постійні ракетні обстріли неможливо було вчасно підготувати юридичну позицію для оскарження дій, у зв`язку з чим вважає, що строк пропущено з поважних причин та просить суд поновити строк подання скарги на дію та бездіяльність Деснянського УП ГУНП в м. Києві.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, приходить до висновку про необхідність повернення скарги, за наступних підстав.

Так, вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Статтею 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Зі змісту скарги вбачається, що від заявника ОСОБА_3 28.04.2025 року Деснянським УП ГУНП у м. Києві було отримано заяву про вчинення злочину, яка було зареєстровано в журналі Єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Деснянського УП ГУНП у м. Києві під №34862 29.04.2025 року.

У подальшому, 18.06.2025 року захисником ОСОБА_2 , яка діє в інтересах скаржника ОСОБА_3 , складено та підписано скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою до ЄРДР. Скаргу подала до канцелярії суду лише 23.06.2025 року.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, наведені норми безальтернативно зобов`язують слідчого упродовж 24 годин внести відомості, що містяться у повідомленні про вчинений злочин, до ЄДРДР та розпочати досудове розслідування.

Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 1 ст. 304 КПК України визначено строк, протягом якого заявником може бути подана скарга на бездіяльність слідчого, прокурора, дізнавача, а саме - протягом 10 днів з дня вчинення бездіяльності.

Зазначені положення законодавства є чіткими і зрозумілими, доведені до відома заявника у встановленому порядку, а наслідки їх недотримання є цілком передбачуваними.

Однією з головних засад кримінального судочинства є розумність строків. Так, відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Отже, про вчинення бездіяльності органом досудового розслідування, яка полягає у невнесенні в ЄРДР інформації за заявою ОСОБА_3 та ненадання заявнику витягу з ЄРДР, він повинен був дізнатися до 24.00 години 01.05.2025 року (неотримання витягу з ЄРДР). Таким чином, останнім днем звернення зі скаргою до слідчого судді є 11.05.2025 року.

Натомість, захисник ОСОБА_2 , яка діє в інтересах скаржника ОСОБА_3 , до слідчого судді звернулася 23.06.2025 року, тобто поза межами 10-ти денного строку зі значним пропуском строку - більше ніж на один місяць.

Згідно з п.3 ч.2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Поновлення процесуального строку за ст. 117 КПК України здійснюється, якщо він пропущений із поважних причин.

Захисник ОСОБА_2 порушує питання про поновлення строку на оскарження бездіяльності уповноважених осіб органу досудового розслідування, однак не наводить жодних поважних причин пропуску такого строку, а також не зазначає об`єктивно непереборних обставин, які завадили їй вчасно, тобто до 11.05.2025, звернутися зі скаргою.

Очевидним є те, що направляючи до органу досудового розслідування заяву про вчинення злочину, особа є заінтересованою у якнайшвидшому розгляді такої заяви та початку досудового розслідування, а тому, безумовно, повинна цікавитися ходом розгляду своєї заяви, який має бути здійснений у відведені законодавцем строки.

Посилання захисника ОСОБА_2 на те, що про бездіяльність органу досудового розслідування вона дізналася з відповіді Деснянського УП ГУ НП у м. Києві від 12.05.2025 року на її запит, слідчим суддею оцінюється критично, оскільки про таку бездіяльність скаржник повинен був дізнатися 01.05.2025 в силу прямої норми ч. 1 ст. 214 КПК України. Натомість із запитом до управління поліції заявник звернувся вже поза межами зазначеного строку.

Підстави пропуску строку на оскарження бездіяльності слідчого можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання такої скарги.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Отже, поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

При цьому сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні ще не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, і питання поважності причин, які вплинули на пропуск процесуального строку, має вирішуватися в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у клопотанні та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій.

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі 616/905/19 навів правовий висновок щодо умов для визнання поважною причиною пропуску процесуального строку через запровадження воєнного стану. Так, для визнання поважною причиною для пропуску процесуального строку - запровадження воєнного стану в Україні, як підстави для його поновлення, слід брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування, хід бойових дій, існування реальної небезпеки для життя учасників процесу, тривалість самого процесуального строку час, який минув із дати завершення процесуального строку, наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку, поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.

Слідчий суддя враховує, що Деснянський районний суд м. Києва територіально не знаходиться у зоні активних бойових дій, що могло б стати на заваді заявнику вчасно звернутися зі скаргою, суд функціонує за звичним графіком роботи, місце проживання скаржника знаходиться у Деснянському районі м. Києва у безпосередній близькості від суду. Також слідчий суддя враховує, що скарга не містить посилання на конкретні обставини, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку, а також доказів, що скаржником вживались розумні заходи для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Разом з тим право на доступ до правосуддя не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання принципу верховенства права, а саме, одного з його елементів - принципу правової визначеності.

У справі "Мельник проти України", заява № 23436/03, рішення від 28.03.2006, пункти 22 - 23 Європейський Суд вказав, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. Golder v. The United Kingdom, рішення від 21 лютого 1975 року, серія А, N 18, с. 18, параграф 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. v. France рішення від 29 липня 1998 року, Reports of Judgment and Decisions 1998-V, c. 1867, параграф 37). Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність повернення скарги заявника на підставі п.3 ч.2 ст. 304 КПК України, оскільки слідчим суддею не вбачається підстав для поновлення пропущеного строку на оскарження бездіяльності уповноважених осіб органу досудового розслідування.

Положеннями ч.7 ст. 304 КПК України передбачено, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити захиснику ОСОБА_2 , яка діє в інтересах скаржника ОСОБА_3 , у поновленні строку на оскарження бездіяльності уповноважених осіб Деснянського УП ГУНП в м. Києві.

Скаргу захисника ОСОБА_2 , яка діє в інтересах скаржника ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Деснянського УП ГУНП в м. Києві, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, повернути особі, яка подала скаргу.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити особі, яка подала скаргу, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1