Справа № 308/3143/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000559

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням у якому зазначає, що слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000017 від 13 лютого 2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та іншими невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами виник злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за межі України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Надалі, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та іншими невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на виконання свого злочинного умислу щодо незаконного переправлення осіб через держаний кордон України з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами, розробили протиправний механізм переправлення осіб через державний кордон України відповідно до якого, особи призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, перетинають кордон поза межами пункту пропуску до країн Європейського Союзу осіб.

З метою реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та іншими невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами, підшукали особу, яка мала намір незаконно перетнути державний кордон України з метою виїзду до країн Європейського Союзу, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (який діяв під контролем правоохоронних органів).

Так встановлено, що ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 та іншими невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами, маючи на меті незаконно переправити ОСОБА_6 через державний кордон України проінструктував ОСОБА_6 про те, що йому необхідно з`явитись до Закарпатської області де на декілька днів необхідно буде винайняти житло, до моменту здійснення переправи, та за це йому потрібно буде заплатити грошові кошти у сумі 9000 євро. Однак ОСОБА_5 також повідомив ОСОБА_6 що йому необхідно буде взяти з собою ще одну особу яка буде виступати в ролі «гаранта» який передасть вказані грошові кошти після реалізації незаконного переправлення. В свою чергу ОСОБА_6 погодився та запропонував ОСОБА_5 залучити як «гаранта» свою подругу, а саме громадянку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (яка діяла під контролем правоохоронних органів).

Надалі, 22.02.2025 близько 23:20 год. за вказівками ОСОБА_5 , ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 прибули до залізничного вокзалу у м. Київ, де підійшовши до потягу сполученням «Ужгород-Харків» зайшли до вагону де провідником був ОСОБА_5 який в свою чергу посадив ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 в купе для провідника та вони направились у м. Ужгород.

23.02.2025 близько 15:20 год. прибувши до м. Ужгород, ОСОБА_5 висадив ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 з потягу поза межами залізничного вокзалу з метою приховування від працівників РТЦК та СП і ДПСУ, а саме в залізничному депо м. Ужгород, де повідомив, що зараз їх заберуть та доставлять до місця тимчасового проживання. Після чого до вищевказаного місця прибув транспортний засіб марки "Ауді А6" білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 водієм якого був ОСОБА_4 та який повіз ОСОБА_6 разом з

ОСОБА_7 до с. Велика Добронь, Ужгородського району, а саме до закладу «Три туза» де висадивши ОСОБА_6 тазом з ОСОБА_7 наказав їм заселитись до готельного номеру та очікувати подальших вказівок. Після чого того ж дня близько 18:30 год. ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 та іншими невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами зателефонував до ОСОБА_6 та сказав йому виходити з готелю де вже очікував його у автомобілі марки "Ауді А6" білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 разом з ОСОБА_8 та забравши ОСОБА_6 повезли його до м. Мукачево та заселили до квартири за адресою АДРЕСА_1 , і наказали очікувати подальших вказівок, де ОСОБА_6 проживав до 27.02.2025.

В подальшому 27.02.2025 близько 09:00 год. ОСОБА_5 зателефонував до ОСОБА_6 та повідомив, що зараз його заберуть та буде здійснюватися незаконне переправлення його через Державний кордон України. Після чого близько 09:30 год. за ОСОБА_6 прибув невстановлений на даний час органом досудового розслідування транспортний засіб який довіз його до готелю «Равликова ферма» що розташований за адресою Хустський район

с. Нижнє селище, вул. Центральна буд. 82, та невстановлена на даний час органом досудового розслідування особа яка була водієм, наказала ОСОБА_6 заселитись у номері готелю та очікувати подальших вказівок.

В подальшому того ж дня близько 18:00 год. невстановлена на даний час органом досудового розслідування особа прибула готелю «Равликова ферма», де на не встановленому на даний час органом досудового розслідування транспортному засобі забрала ОСОБА_6 та повезла до місця здійснення незаконного переправлення через Державний кордон України, а саме до с. Дийда, Берегівського району Закарпатської області.

В свою чергу, близько 19:30 год., ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 та іншими невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами прибув до готелю «Три туза», що у с. Велика Добронь, де пішов до готельного номеру №3 в якому проживала ОСОБА_7 та сказав їй, що переправлення ОСОБА_6 вже відбувається та що їй необхідно надати йому попередньо обумовлені грошові кошти, на що ОСОБА_7 передала йому 9000 євро і після цього ОСОБА_5 о 19:38 у вищевказаному готельному номері був затриманий працівниками правоохоронних органів.

Тому, органом досудового розслідування 01.03.2025, проведено огляд за згодою користувача, автомобіля марки «БМВ» моделі «320D» д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить гр. ОСОБА_9 , в ході якого вилучено: транспортний засіб марки «БМВ» моделі «320D», д.н.з. НОМЕР_2 , який поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Закарпатській області та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 яке поміщено до спец. пакету НПУ №CRI1124417.

02.03.2025 року, враховуючи, що за допомогою транспортного засобу марки «БМВ» моделі «320D» д.н.з. НОМЕР_2 , вчинялось кримінальне правопорушення передбачене ч.33 ст. 332 КК України, вилучені речі та автомобіль визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

А тому на підставі вищенаведеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий просить клопотання задовольнити та накласти арешт на вищезазначений транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Прокурор на розгляд клопотання не з`явився, хоча про час та місце розгляду такого був повідомлений, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, у якому зазначив, що подане ним клопотання підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Власник майна у судове засідання з розгляду клопотання не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання був повідомлений, що убачається із заяви прокурора від 14.03.2025р.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Як встановлено в ході розгляду клопотання, Ужгородським РУП ГУНГП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000017 від 13 лютого 2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

З долученого до матеріалів клопотання протоколу огляду місця події від 01.03.2025 року вбачається, що в ході огляду місця події за адресою: м. Мукачево, вул. Недецеї, з координатами 48.43391 Пн, 22.72210 Сх. було проведено огляд автомобіля марки «БМВ» моделі «320D» д.н.з. НОМЕР_2 , який було вилучено та поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Закарпатській області, а також вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , яке поміщено до спец. пакету НПУ №CRI1124417.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Вказаний огляд місця події (транспортного засобу) проводився за добровільною згодою користувача автомобіля марки «БМВ» моделі «320D» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_10 , що підтверджується письмовим дозволом ОСОБА_10 від 01.03.2025 року на ім"я слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Згідно висновків Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зробленого у постанові 20 червня 2023 року у справі № 756/16122/21, за наявності згоди особи, яка володіє приміщенням, закон не вимагає звернення до слідчого судді за відповідним дозволом (ч. 1 ст. 233 КПК України). Суд вказав, що більш того, як вже неодноразово зазначав суд касаційної інстанції, положення ст. 223 КПК України не мають на меті вирішення питань власності. Вони захищають особу від необґрунтованого втручання у сферу її приватності, на яке вона вправі розраховувати у своєму житлі або іншому володінні. Термін «особа, яка володіє» в ч. 1 ст. 233 КПК України охоплює більш широке коло осіб, ніж титульний власник або особа, володіння якої ґрунтується на певних договірних чи інших законних підставах (постанови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 08 грудня 2020 року (справа № 278/1306/17), від 01 листопада 2022 року (справа № 344/2995/15-к).

Згідно постанови старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_11 вищевказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000017, як такі, що відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до переконання про наявність достатніх підстав вважати, що вилучені в ході проведення 01.03.2025 року огляду місця події огляду транспортного засобу марки «БМВ» моделі «320D» д.н.з. НОМЕР_2 , вищевказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію такого транспортного засобу, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та матимуть доказове значення у кримінальному провадженні, а тому клопотання про накладення арешту на вказані речі є обґрунтованим та підлягає до задоволення. При цьому слідчий суддя вважає, що таке обмеження права власності власника транспортного засобу ОСОБА_9 , враховуючи, що транспортний засіб марки «БМВ» моделі «320D» д.н.з. НОМЕР_2 , є речовим доказом у кримінальному провадженні, відповідатиме вимогам розумності та співрозмірності.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речі, вилучені 01 березня 2025 року, в ході проведення огляду транспортного засобу марки «БМВ» моделі «320D» д.н.з. НОМЕР_2 , що проводився за адресою: м. Мукачево, вул. Недецеї, з координатами 48.43391 Пн, НОМЕР_4 , а саме:

- транспортний засіб марки «БМВ» моделі «320D», д.н.з. НОМЕР_2 , який поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Закарпатській області;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , яке поміщено до спец. пакету НПУ №CRI1124417.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1