Справа № 404/3586/25
Номер провадження 1-кс/404/1121/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року місто Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, внесене у кримінальному провадженні №0000936, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Володимирівка, Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання.

Слідчий СВ Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області капітан поліції ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді із клопотанням у даному кримінальному провадженні про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк шістдесят діб.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадженні СВ Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №0000936, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.04.2025 близько 22 години 00 хвилин, більш точного часу органами досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з потерпілою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та знайомим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 , та разом розпивали алкогольні напої, де в подальшому між ними виникла сварка в ході якої, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на умисне вбивство потерпілої ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано ОСОБА_5 взяв до правої руки предмет, який має колюче-ріжучі властивості схожий на ніж, та тримаючи даний предмет за рукоятку в правій руці, лезом вниз від мезинця долоні, підійшов до ОСОБА_9 , яка в той час лежала на ліжку на правому боці, та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, наніс ОСОБА_9 один удар в область грудної клітки в результаті чого у останньої утворилося тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням грудної частини аорти, яке має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент спричинення.

В подальшому потерпіла ОСОБА_9 на місці злочину від отриманих тілесних ушкоджень померла, а ОСОБА_5 з місця злочину втік, а від знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме від невстановленого органами досудового слідства гострого предмету, що володіє колюче-ріжучими властивостями, позбувся у невстановлений органами досудового слідства спосіб.

Смерть ОСОБА_9 згідно лікарського свідоцтва про смерть №423 від 12.04.2025 настала в результаті гострої крововтрати, проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням грудної частини аорти.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час досудового розслідування 12.04.2025 складено і в порядку ст. 278 КПК України вручене ОСОБА_5 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Зі змісту клопотання вбачається, що наявність обґрунтованої підозри сторона обвинувачення підтверджує: протоколами огляду місця події; протоколом огляду трупа; протоколами допиту свідків; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом слідчого експерименту; лікарським свідоцтвом про смерть; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 та повним визнанням вини; іншими матеріалами кримінального провадження.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, - можливість переховуватись від органів досудового розслідування або суду; можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; можливість незаконно впливати на потерпілих, свідків; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

ІІ. Позиції сторін.

Прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити посилаючись на обставини викладені в ньому. Акцентував увагу слідчого судді на тому, що підозрюваний з місця вчинення злочину втік та заховав знаряддя вчиненого ним злочину, тому при обранні йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, може в подальшому знищити знаряддя вчинення злочину або сховати чи спотворити інші речі, на яких могли зберегтися сліди вчиненого злочину.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечив, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Щодо себе вказав, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на тимчасово окупованій території, проживає у знайомих, за адресою: АДРЕСА_1 у товариша. Є інвалідом дитинства, з хронічних захворювань вказав на тифосколіоз 4 стадії.

ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, рухомого, нерухомого майна у власності не має, як і накопичень.

Захисник підтримав позицію підзахисного, вважав недоведеним прокурором обставини неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За правилами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка, мотиви та висновки слідчого судді

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Кропивницького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №№0000936, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.

12.04.2025 складено і в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_5 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Harav. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Дослідивши докази, надані прокурором в обґрунтування поданого клопотання, слідчий суддя вважає їх достатніми для висновку, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у об`ємі як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи з критеріїв "розумної підозри", тобто наявності фактів та іншої інформації, яка могла б переконати неупередженого спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри на ранній стадії досудового розслідування на переконання слідчого судді підтверджується на підставі досліджених копій документів, які долучені до клопотання, зокрема, протоколами огляду місця події; протоколом огляду трупа; протоколами допиту свідків; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом слідчого експерименту; лікарським свідоцтвом про смерть; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .

Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведені ризики, на які він посилається в клопотанні.

Згідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є особливо тяжким, санкцією даної частини статті передбачено позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

ОСОБА_5 має вік 45 років, не має постійного місця проживання, місцем реєстрації є тимчасово окупована територія України, підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я потерпілого, рухомого, нерухомого майна у власності не має, як і накопичень, офіційного місця роботи не має, відтак сталі соціальні відсутні.

Тому, з урахуванням встановленого, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність ризику, визначеного п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування. ОСОБА_5 є уродженцем Донецької області, там же зареєстрований, відтак може безперешкодно повернутись на непідконтрольні Україні території задля уникнення кримінальної відповідальності.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, тобто під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність ризику, визначеного п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Прокурор під час розгляду клопотання вказав, що знаряддя вчинення злочину,на даний час, не віднайдено, відтак слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про доведеність ризику, визначеного п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також, під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність ризику визначеного п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що ОСОБА_5 не працевлаштований, є особою, яка не контролює свою поведінку під впливом емоцій, що може мати наслідком продовження злочинної діяльності. Так, нездатність підозрюваного вирішувати конфлікти мирним шляхом, являється існуванням передумови для вчинення підозрюваним нових насильницьких злочинів у разі обрання йому запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою.

З цих підстав не може бути обраний і запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, про який клопотала сторона захисту, так як в разі виникнення конфліктної ситуації, ОСОБА_5 може не контролювати своїх дій. Тим паче, захисник підозрюваного просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання одного з свідків - очевидця кримінального правопорушення, що за наявності підтвердженого ризику впливу на свідків кримінального провадження виключає можливість задоволення клопотання.

За наведених обставин в сукупності слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є неможливим, оскільки не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам на цій стадії досудового розслідування, а тому слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання і вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що сама по собі тяжкість вчиненого злочину, не є підставою для задоволення клопотання, проте у сукупності з іншими обставинами є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню з обранням відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Доводи сторін у справі та їх позиція не надали підстав для можливості застосування особистого зобов`язання, оскільки обрання такого запобіжного заходу не забезпечить в повній мірі дотримання належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Особиста порука, яка полягає у наданні особам, яких слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування, не може бути застосована, так як в ході розслідування даного провадження встановлено, що осіб які б могли взяти ОСОБА_5 на поруки не встановлено.

Оскільки підозрюваний не вказав на можливість внесення застави, зазначаючи про відсутність накопичень, як і не вказав на осіб, які можуть внести кошти, застава, як самостійний вид запобіжного заходу не може бути застосована.

Отже, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не може бути застосовано до ОСОБА_5 .

Враховуючи обставини провадження, слідчий суддя вважає, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню з обранням відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 05 год. 00 хв. 12.04.2025.

Оскільки, ОСОБА_5 підозрюється у нанесенні умисного особливо тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тому відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України підстав до визначення застави у кримінальному провадженні не встановлено на даному етапі досудового розслідування, тим паче, що підозрюваний вказав на відсутність накопичень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали та тримання під вартою ОСОБА_5 , визначити з 05-00 год. 12.04.2025 до 05-00 год. 10.06.2025 включно.

Розмір застави не визначається.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою, у цей же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Кіровського ОСОБА_1

районного суду

м.Кіровограда