Провадження № 1-кс/554/8679/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних у сфері транспорту СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000667 від 08.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и л а:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що в провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000667 від 08.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.07.2025 року, приблизно о 19 год. 22 хв., по вул. Козацькій, поблизу буд. 78 в с. Чечелеве Кременчуцького району Полтавської області, сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій автомобіля Renault Trafic реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виїждаючи з прилеглої території ліворуч в напрямку с. Білецьківка, не надав перевагу в русі мотоциклу, що рухався в межах своєї смуги руху в напрямку м. Кременчука та допустив зіткнення передньою лівою частиною з передньою частиною мотоцикла Yamaha YZF 600R, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також перевозив у якості пасажира неповнолітнього ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Внаслідок зіткнення водій мотоцикла ОСОБА_6 отримав смертельні тілесні ушкодження та загинув на місці події, а пасажир ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, СГМ, забій грудної клітини та госпіталізований до КНП «Кременчуцька міська дитяча лікарня».

08.07.2025 за даним фактом було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000667 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

08.07.2025 під час огляду місця події було вилучено автомобіль Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та мотоцикл Yamaha YZF 600R, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на яких виявлені механічні пошкодження та можуть бути важливими доказами у кримінальному провадженні, які направлено на зберігання на територію майданчику для тимчасового утримання транспортних засобів при відділенні поліції № 2 Кременчуцького РУП за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, просп. Свободи, 166.

У зв`язку з викладеним, слідчий просить накласти арешт на вилучені транспортні засоби.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, одночасно з клопотанням надіслав до суду заяву, в якій розгляд клопотання просив проводити без його участі, клопотання просив задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні, що відбулося 14.07.2025 року, просив врахувати, що за результатами медичного освідування встановлено, що ОСОБА_5 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, він не покинув місце ДТП та співпрацює зі слідством. У решті питань покладався на розсуд суду.

Власник майна ОСОБА_9 15.07.2025 року надіслав до суду заяву, в якій розгляд клопотання просив проводити без його участі. Проти задоволення клопотання та накладення арешту на належний йому мотоцикл не заперечував.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання, призначене на 25.07.2025 року, всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді на підставі ч.4 ст.107 КПК України не здійснюється.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5 і 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує зі змісту клопотання, метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Постановою слідчого від 09.07.2025 року автомобіль Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та мотоцикл Yamaha YZF 600R, реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Слідчим доведено, що вилучені 08.07.2025 року в ході огляду автомобіль Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та мотоцикл Yamaha YZF 600R, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зберігають на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних пошкоджень, отриманих унаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, тобто відповідають критеріям речових доказів, зазначеним у ст.98 КПК України.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту щодо вказаного майна надасть можливість провести із ним необхідні органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дії, експертні дослідження. Висновки, отримані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, зокрема, встановленню обставин, що вирішуються в ході досудового розслідування, з`ясуванню обставин механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди та встановленню причинного зв`язку між діяннями учасників пригоди та наслідками, які настали, а в даному випадку - смерті особи, що неможливо встановити без дослідження транспортного засобу, на якому залишилися сліди кримінального правопорушення.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 23.05.2012 року належить ОСОБА_5 , та мотоцикл Yamaha YZF 600R, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 15.09.2023 року належить ОСОБА_9 , шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1