Справа № 478/395/25 Пров.№ 1-в/478/98/2025
У х в а л а
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2025 року . смт. Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Казанка Миколаївської області подання державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» про звільнення від покарання та пом`якшення покарання відносно засудженого :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Малгобек республіка Інгушетія, рф, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, із середньою освітою, до арешту не працював, по теперішній справі засудженого: 03.08.2022 Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.1 ст.289, ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70, ст.75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки; 03.02.2025 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст.296 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.08.2022 та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяця без конфіскації майна. Строк відбування покарання 06.11.2024. Вирок набрав законної сили 06.03.2025. початок строку: 06.11.2024 , кінець строку: 06.12.2029,
ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)» звернулося до суду з поданням про приведення вироків у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представник ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Згідно поданої заяви просив справу розглядати без його участі, подання підтримав, просив задовольнити зазначене клопотання.
Засуджений про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву в якій просить розгляд подання установи виконання покарань розглядати без його участі.
Прокурор в судовому засіданні подання підтримав, вважає що подання є обргунтованим та підлягає до задоволенню.
Суд вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали, які наявні в поданні та особовій справі засудженого, дійшов таких висновків.
Засудженого було засуджено відповідно до вироку від 03.08.2022 Комінтернівського районного суду Одеської області за ч.1 ст.289, ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70, ст.75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. А саме за ч.2 ст.185 КК України за те, що ОСОБА_4 , скоїв злочин 03.11.2021 року, чим завдав збитки на суму 650 грн., що складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.
18 липня 2024 року набрав чинності Законом України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон).
Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).
Згідно п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.
09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).
Згідно вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.
Відповідно до п.п.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.
Станом на 2021 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб,згідно із ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021»,становив на час вчинення злочину 2379,00 грн.
Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).
Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).
Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.
Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Таким чином, на засудженого не розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, за вказаними вироками
Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Покарання призначається за конкретною частиною та статтею КК України.
Відповідно засуджену особу можна звільнити від покарання за конкретною частиною та статтею КК України, а не за окремим епізодом, який входить до складу кримінального правопорушення.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що подання адміністрації ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» про приведення вироків щодо засудженого у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX підлягає до задоволення.
На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст. ст. 336, 537,539 КПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Подання начальника Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» про звільнення від покарання та пом`якшення покарання відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком від 03.08.2022 Комінтернівського районного суду Одеської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.
Важати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим за вироком від 03.08.2022 Комінтернівського районного суду Одеської області за ч.1 ст.289 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, у виді позбавлення волі строком на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна , з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 3 роки.
Важати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим за вироком від 03.02.2025 Ленінського районного суду м. Миколаєва за ч.3 ст.296 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.08.2022 та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяця без конфіскації майна.
Строк відбування покарання рахувати з 06.11.2024 року.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1