ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/188/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 02 квітня 2025 року у м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Запоріжжя, громадянки України, яка розлучена, має двох малолітніх дітей, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.14 ч.3 ст.27 ч.4 ст.187, п.п.1, 6, 11 ч.2 ст.115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції (EASYCON);

підозрюваної ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»;

захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції (EASYCON).

Захисник підозрюваної ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14 лютого 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14 квітня 2025 року включно без визначення застави.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що продовження строку тримання підозрюваної під вартою є виправданим і сприятиме дієвості кримінального провадження. Підстав для зміни запобіжного заходу слідчим суддею не встановлено.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваної ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову, якою застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_2 , або розглянути альтернативний запобіжний захід з можливістю визначення застави до останньої з покладенням на неї відповідних обов`язків.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що в ухвалі не надано переконливих доказів, що інші запобіжні заходи, в тому числі і цілодобовий домашній арешт, не зможуть забезпечити належної поведінки підозрюваної та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Звертає увагу, що підозра є необґрунтованою, яка базується виключно на показаннях свідка. Ініціатором знайомства з підозрюваною був свідок, який перший зателефонував і активно домагався зустрічі. Такі дії свідка на думку захисника, носять відверто провокаційний характер та певні його показання нічим не підтвердженні і визивають сумнів в їх достовірності.

Вважає, що оскаржувана ухвала є недостатньо обґрунтованою.

Повідомляє, що підозрювана раніше не судима, має батьків, місце проживання і реєстрації, вона є матір`ю двох малолітніх дітей, у виховані і розвитку яких бажає приймати безпосередню участь, її син має певне захворювання.

На думку сторони захисту, слідчий суддя безпідставно відмовив у задоволені їх клопотання в порядку ст.201 КПК України.

Зауважує, що існують обставини для зміни раніше обраного до підозрюваної запобіжного заходу, оскільки відсутні підстави вважати, що вона буде переховуватися від суду, у цьому випадку запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання її батьків, зможе в повній мірі забезпечити її належну процесуальну поведінку та виконання покладених на неї обов`язків судом.

Вважає, що підозрювана буде дотримуватися покладених на неї процесуальних обов`язків, що свідчить про фактичну мінімізацію ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно зухвалою слідчого судді, слідчий звернувся до слідчого судді з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив таке.

Слідчими відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000387 від 01 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.3 ст.27, ч.4 ст.187, п.п.1, 6, 11 ч.2 ст.115 КК України.

30 листопада 2024 року до СУ ГУНП в Запорізькій області надійшли матеріали з УСР в Запорізькій області ДСР НПУ щодо громадянина, який планує здійснити вбивство на території м. Запоріжжя, відомості про які внесені до інформаційно-телекомунікаційної системи (інформаційного порталу Національної поліції України) за № 542 від 01 грудня 2024 року.

За цим фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 грудня 2024 року внесені відомості про кримінальне правопорушення за №0000387 за ознаками ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 28, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

В ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000387 01 грудня 2024 року, встановлено, що громадянин, який планує здійснити вбивство на території м.Запоріжжя також планує вчинити розбійний напад з метою заволодіння грошовими коштами, відомості про які внесені до інформаційно-телекомунікаційної системи (інформаційного порталу Національної поліції України) за № 555 від 20 грудня 2024 року.

За цим фактом 20 грудня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за №0000394 за ознаками ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 28, ч. 4 ст. 187 КК України.

20 грудня 2024 року прокурором відділу Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_7 , матеріали досудових розслідувань №0000387 від 01 грудня 2024 року за ознаками ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 28, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України та №0000394 від 20 грудня 2024 року за ознаками ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 28, ч. 4 ст. 187 КК України, об`єднані в одне провадження за №0000387 від 01 грудня 2024 року.

21 грудня 2024 року старшим слідчим в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області підполковником поліції ОСОБА_9 змінено кваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000387 від 01 грудня 2024 року, з ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 28, ч. 4 ст. 187, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів та через неприязні стосунки з колишнім чоловіком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матір`ю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та братом ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вирішила вчинити розбійний напад на останніх, в ході якого скоїти їх умисне вбивство на замовлення.

З цією метою, ОСОБА_6 , вважаючи, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зберігають у себе гроші у сумі не менше 30000000 грн, виконуючи роль організатора злочину для безпосереднього його виконання підшукала ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), якому запропонувала за грошову винагороду вчинити напад на ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , для заволодіння їх грошима у вказаній вище сумі, тобто в особливо великих розмірах, поєднаний з умисним вбивством ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Усвідомивши злочинність намірів ОСОБА_6 та незаконність її дій, не бажаючи настання злочинних наслідків та діючи з метою їх відвернення, ОСОБА_13 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») надав згоду правоохоронним органам на проведення заходів, спрямованих на викриття протиправних дій ОСОБА_6 , виконуючи при цьому роль виконавця розбою поєднаного з умисним вбивством ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12

06 грудня 2024 року, у вечірній час, приблизно о 17:50 годині, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з корисливих мотивів на замовлення, виконуючи злочинну роль організатора, знаходячись на автомобільній стоянці біля парку «Каскад фонтанів «Райдуга» по вулиці Набережна магістраль у місті Запоріжжі, зустрілася з ОСОБА_13 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), з яким обговорила спосіб скоєння вбивства в ході вчинення розбою, а також надала відомості щодо анкетних даних, місця мешкання та способу пересування ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Далі, 09 грудня 2024 року, у вечірній час, приблизно о 21:35 годині, перебуваючи на автомобільній стоянці біля будинку № 7 по бульвару Марії Примаченко у місті Запоріжжі, ОСОБА_6 , діючи з метою реалізації свого злочинного наміру та організовуючи виконання умисного вбивства на замовлення з корисливих мотивів, зустрілася з ОСОБА_13 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), з яким обговорила інші необхідні обставини, пов`язані з підготовкою до вчинення вбивства, безпосереднього його скоєння день та час вчинення злочину (не раніше 21 грудня 2024 року та не пізніше середини січня 2025 року), знаряддя злочину (пістолет), за допомогою якого потерпілим будуть спричинені смертельні тілесні ушкодження під час вчиненого розбійного нападу, винагороди за його вчинення (15000000 гривень), а також передала ОСОБА_13 на організацію та підготовку вчинення запланованого замовного вбивства грошові кошти у сумі 600 доларів США та 8000 гривень.

Далі, 12 грудня 2024 року, у вечірній час, приблизно о 17:50 годині, перебуваючи на автомобільній стоянці біля будинку № 7 по бульвару Марії Примаченко у місті Запоріжжі, ОСОБА_6 , діючи з метою реалізації свого злочинного наміру та організовуючи виконання умисного вбивства на замовлення з корисливих мотивів, зустрілася з ОСОБА_13 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), з яким обговорила інші необхідні обставини, пов`язані з підготовкою до вчинення вбивства, знаряддя злочину (пістолет), за допомогою якого потерпілим будуть спричинені смертельні тілесні ушкодження, вимоги про підтвердження скоєного вбивства, винагороди за його вчинення, яка мала складати половину суми, якою заволодіє виконавець злочину, місце зустрічі, під час якої буде здійснено остаточний розрахунок за виконання замовного вбивства з корисливих мотивів її колишнього чоловіка ОСОБА_10 , його матері ОСОБА_11 та брата ОСОБА_12 , а також передала ОСОБА_13 на підготовку вчинення запланованого замовного вбивства грошові кошти у сумі 1000 доларів США.

Таким чином, ОСОБА_6 виконала усі необхідні підготовчі та організаційні дії для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення розбою поєднаного з позбавленням життя ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , тобто організувала підготовку та замовлення вчинення розбою, спрямованого на заволодіння майном у особливо великих розмірах, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілим.

21 грудня 2024 року, у встановленому законом порядку, співробітниками Головного управління Національної поліції в Запорізькій області створені умови, за яких до відома ОСОБА_13 доведена інформація про вчинення розбійного нападу поєднаного з умисним вбивством ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

У подальшому, 21 грудня 2024 року, у вечірній час ОСОБА_6 , будучи впевненою у реалізації свого злочинного наміру, а саме у вчиненні розбійного нападу, поєднаного з умисним вбивством ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , на її замовлення, перебуваючи біля будинку № 1-б по вулиці Передовій у місті Запоріжжі, зустрілася з ОСОБА_13 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), від якого отримала сумку з грошовими коштами, якими, за запевненням ОСОБА_13 , він заволодів під час виконання організованого ОСОБА_6 розбійного нападу та умисного вбивства, після чого була затримана працівниками поліції.

21 грудня 2024 року ОСОБА_6 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

21 грудня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.14, ч.3 ст.27, ч. 4 ст.187, п.п.1, 6, 11 ч.2 ст.115 КК України.

Заслухавши доповідь судді; аргументи підозрюваної ОСОБА_6 , її захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

За змістом ст.199 КПК України, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під вартою, має дослідити надані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу та з`ясувати конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою.

Відповідно до вимог ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості, дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався зазначених вимог закону при розгляді вищевказаного клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухано доводи самої підозрюваної, її захисника, прокурора з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження строку тримання особи під вартою.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14 ч.3 ст.27 ч.4 ст.187, п.п.1, 6, 11 ч.2 ст.115 КК України, а саме в організації та керуванні у готуванні до вчинення розбою, спрямованого на заволодіння майном у особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень; умисного вбивства двох або більше осіб, з корисливих мотивів, на замовлення.

Обґрунтованість підозри підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування, вказаними як в самому клопотанні, так і в ухвалі слідчого судді, а саме: показаннями свідка ОСОБА_13 ; відомостями з протоколів огляду мобільних телефонів свідка ОСОБА_13 , які місять листування підозрюваної зі свідком; відомостями з протоколу огляду грошових коштів, наданих підозрюваною ОСОБА_13 ; відомостями з протоколу огляду мультимедійних файлів зі стенограмами розмов; відомостями з протоколу огляду місця події від 21 грудня 2024 року; показаннями потерпілих та іншими матеріалами кримінального провадження.

Окрім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

У рішенні Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року вказано на те, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 могла вчинити вищевказані кримінальні правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що надані слідчим докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.

Доводи апелянта в частині того, що слідчим суддею не було належним чином перевірено наявність обґрунтованої підозри не є слушними та суперечать змісту оскаржуваної ухвали.

Доводи сторони захисту про те, що підозра базується виключно на показаннях свідка, ініціатором знайомства з підозрюваною був саме свідок, який перший зателефонував і активно домагався зустрічі, дії свідка носять відверто провокаційний характер та певні його показання нічим не підтверджені і визивають сумніви в їх достовірності, є передчасними та мають перевірятися під час досудового розслідування та оцінюватись у сукупності з іншими доказами. Досудове розслідування ще триває, всі обставини провадження встановлюються.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені при обранні запобіжного заходу, продовжують існувати та істотно не зменшилися.

Як зазначено вище, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14 ч.3 ст.27 ч.4 ст.187, п.п.1, 6, 11 ч.2 ст.115 КК України, які є особливо тяжкими злочинами, за які передбачено суворе покарання виключно у виді позбавлення волі на тривалий строк, а також довічне позбавлення волі відповідно, з конфіскацією майна.

З оскаржуваної ухвали убачається, що слідчий суддя при розгляді клопотання врахував фактичні обставини кримінальних правопорушень, вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри, про яку повідомлено ОСОБА_6 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14 ч.3 ст.27 ч.4 ст.187, п.п.1, 6, 11 ч.2 ст.115 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вищевказаних кримінальних правопорушень; наявність ризиків, які продовжують існувати; дані про особу підозрюваної.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, ступеню тяжкості інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та суворості можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваної у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність продовження застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики не зменшились, та інші більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цим ризикам.

У зв`язку з викладеним, продовження застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам, визначеним ст.ст.177, 178 КПК України.

З приводу доводів сторони захисту про те, що в ухвалі не надано переконливих доказів, що інші запобіжні заходи, в тому числі і цілодобовий домашній арешт не зможуть забезпечити належної поведінки підозрюваної та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, колегія суддів звертає увагу на таке.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею перевірялося питання про можливість застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі домашнього арешту та застави, про які заявляла сторона захисту.

Разом з тим, в ухвалі зазначені обставини, з урахуванням яких слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваної ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Вказані висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.

Окрім того, відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при застосуванні до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахувавши всі підстави і обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, обґрунтовано не визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Колегія суддів притримується такої ж позиції і вважає, що в цьому випадку відсутні достатні підстави для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу щодо підозрюваної.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_6 раніше не судима, має батьків, місце проживання і реєстрації, вона є матір`ю двох малолітніх дітей, у виховані і розвитку яких бажає приймати безпосередню участь, її син має певне захворювання (про, що містяться відповідні документи в матеріалах справи), на думку колегії суддів, не зменшує встановлених ризиків та на цьому етапі кримінального провадження не є підставою для застосування щодо підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що наявні в матеріалах провадження відомості щодо фактичних обставин інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, ступень тяжкості цих злочинів, суворість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вказаних злочинах, у сукупності з відомостями про особу підозрюваної, свідчать про те, що встановлені ризики є високими.

Твердження сторони захисту про те, що слідчий суддя безпідставно відмовив у задоволені їх клопотання в порядку ст.201 КПК України, спростовуються змістом оскаржуваної ухвали, яка належним чином вмотивована.

На думку колегії суддів, обставин, які б ставили під сумнів неупередженість слідчого судді, не встановлено.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника підозрюваної, а також ті, що були наведені захисником під час апеляційного розгляду, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції теж не спростовують.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

Окрім того, слідчим суддею було встановлено, що досудове розслідування на час постановлення ухвали не було завершено з об`єктивних причин.

З матеріалів провадження убачається, що строк дії попередньої ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 грудня 2024 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчувався 18 лютого 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 12 лютого 2025 року строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, тобто до 21 травня 2025 року.

Отже, саме в межах строку досудового розслідування слідчим суддею продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 , що узгоджується з вимогами ст.197 КПК України.

З матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Дані про те, що підозрювана за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14 лютого 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14 квітня 2025 року включно без визначення застави, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4