Справа № 686/6867/25
Провадження № 1-кс/686/5138/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області майор поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Покатилівка Теректинського району Уральської області Республіки Казахстан, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимому,

у кримінальному провадженні №0000113,

ВСТАНОВИВ:

16.05.2025 року слідчий ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, посилаючись на те, що строк дії ухвали щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 26.05.2025 року, а завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, так як дане кримінальне провадження є складним, що зумовлено, значним обсягом процесуальних дій, на даний час необхідно провести ще ряд слідчих (розшукових) дій, при цьому визначені ст.177 КПК України ризики : переховування від органів досудового розслідування та/або суду; зможе продовжувати займатися злочинною діяльністю, вчинити інші кримінальні правопорушення, та здійснювати вплив на потерпілого, свідка та інших підозрюваних продовжують існувати.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, які наполягають на задоволенні клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечують щодо його задоволення, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з таких підстав.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлені дату та час, але не пізніше 15.01.2025 ОСОБА_7 вступив в попередню змову із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , з метою вимагання грошових коштів у ОСОБА_10 , який являється колишнім чоловіком ОСОБА_8 та між якими після розлучення склалися неприязні стосунки.

З метою реалізації вказаного умислу спрямованого на вимагання грошових коштів у ОСОБА_10 , ОСОБА_7 будучи обізнаним про неприязні стосунки ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , являючись їх спільним знайомим, запропонував останній використати факт її колишнього шлюбу із потерпілим під час якого у потерпілого ОСОБА_10 нібито виник борг перед ОСОБА_8 в розмірі 300 000 доларів США. (хоча в дійсності ОСОБА_10 вказаної заборгованості перед ОСОБА_8 під час їх шлюбу не мав).

На пропозицію ОСОБА_7 , щодо висунення ОСОБА_10 вищевказаної надуманої незаконної вимоги, ОСОБА_8 погодилася, після чого вона та ОСОБА_7 домовилися залучити до вчинення вказаного злочину знайомих останнього, які раніше притягувалися до кримінальної відповідальності в тому числі за вчинення майнових злочинів, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_6 .

Надалі, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , керуючись метою швидкого протиправного збагачення, розробили злочинний план направлений на вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_10 та вчинили кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 15.01.2025, близько 15 год, з метою реалізації задуманого плану, діючи в умовах воєнного стану (введеного в дію 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», який продовжено до 09 травня 2025 року), керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на вимагання - вимогу передачі чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх наслідки щодо позбавлення можливості особи на власний розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном, діючи умисно, усвідомлено посягаючи на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, ОСОБА_6 перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, попередньо узгодивши свої дії із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , використовуючи месенджер «WhatsApp», зателефонував з мобільного номеру НОМЕР_1 на мобільний номер ОСОБА_10 НОМЕР_2 та в телефонній розмові, представившись особою на ім`я « ОСОБА_11 », висунув вимогу останньому сплатити ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 300 000 доларів США, при цьому висловив погрози застосування фізичного насильства в разі невиконання поставленої ним вимоги, які ОСОБА_10 сприйняв як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я.

Продовжуючи свої злочинні дії, 18.01.2025 ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, використовуючи месенджер «WhatsApp», знову зателефонував з мобільного номеру НОМЕР_1 на мобільний номер ОСОБА_10 НОМЕР_2 та в телефонній розмові в черговий раз повідомив останньому про необхідність сплатити ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 300 000 доларів США, в іншому випадку пригрозив приїздом за місцем проживання потерпілого групи осіб з так званого «злочинного світу», які відберуть в останнього усе належне йому майно. Також у вказаній розмові ОСОБА_6 повідомив потерпілому ОСОБА_10 про необхідність здійснення подальшої комунікації з приводу поставленої вимоги в тому числі із ОСОБА_7 .

Надалі, на протязі 21.01.2025, 25.01.2025 та 26.01.2025 ОСОБА_6 використовуючи месенджер «WhatsApp» телефонував потерпілому ОСОБА_10 та в розмовах продовжував вчиняти на нього психологічний тиск з метою сплатити ОСОБА_8 вищевказаний надуманий борг, а також говорити про необхідність зв`язатися з даного питання із ОСОБА_7 .

В подальшому, 27.01.2025 та 30.01.2025 між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 відбулися телефонні розмови з ініціативи останнього, який телефонував потерпілому на його мобільний номер НОМЕР_2 , використовуючи месенджер «WhatsApp», із власного мобільного номеру НОМЕР_3 . У вказаних розмовах ОСОБА_7 підтвердив свою обізнаність у нібито наявності боргу потерпілого ОСОБА_10 перед ОСОБА_8 та повідомив, що спілкувався з даного приводу із ОСОБА_6 , після чого запропонував потерпілому зустрітися задля обговорення ситуації, яка склалася.

04.02.2025 близько 13 год ОСОБА_7 за попередньою домовленістю із потерпілим ОСОБА_10 зустрілися поряд із ГРК « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в с. Давидківці Хмельницького району Хмельницької області, звідки разом направилися у ГРК « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що по АДРЕСА_3 . Під час розмови у вказаному закладі ОСОБА_7 , попередньо узгодивши свої дії із ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , маючи спільний умисел із вказаними особами на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_10 , повідомив останньому, що ОСОБА_6 являється впливовою особою у так званому «кримінальному світі», а тому потерпілий має виконувати усе те, що він йому говорить, маючи на увазі повернення неіснуючого боргу ОСОБА_12 в розмірі 300 000 доларів США. Також ОСОБА_7 у вказаній розмові наполягав на тому, щоб потерпілий ОСОБА_10 здійснив телефонний дзвінок ОСОБА_8 та обговорив усі деталі, щодо повернення так званого боргу.

Після вказаної зустрічі у ГРК « ІНФОРМАЦІЯ_2 », 04.02.2025 ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_8 та повідомив про обставини цієї зустрічі, а також наголосив, щоб остання розмовляючи з ОСОБА_10 продовжувала наполягати на поверненні неіснуючого боргу в розмірі 300 000 доларів США, при цьому допустив, що в подальшому вчиняючи вимагання, з метою як найшвидшого заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 , можна буде зменшити суму неіснуючої заборгованості до 200 000 доларів США. Також ОСОБА_7 узгодили із ОСОБА_13 , що після незаконного заволодіння грошовими коштами потерпілого в розмірі 200 000 доларів США, з вказаної суми 150 000 доларів США отримає ОСОБА_13 , а решта 50 000 доларів США будуть розподілені між ним та іншими особами залученими до вимагання, маючи на увазі ОСОБА_6 та ОСОБА_14 .

06.02.2025 ОСОБА_10 відповідно до попередньої рекомендації ОСОБА_7 зателефонував зі свого мобільного номеру НОМЕР_2 на мобільний номер ОСОБА_8 НОМЕР_4 . В ході вказаної розмови ОСОБА_10 заперечив наявність у нього боргу перед ОСОБА_13 в розмірі 300 000 доларів США та просив останню припинити вимагати у нього вказану суму грошових коштів через третіх осіб, маючи на увазі ОСОБА_6 та невідомих потерпілому осіб з так званого «кримінального світу» на яких той посилається. В свою чергу ОСОБА_8 наголосила ОСОБА_10 про необхідність сплатити їй грошові кошти в розмірі 300 000 доларів США, таким чином підтвердивши залучення ОСОБА_6 та інших осіб до вчинення даного кримінального правопорушення.

Після вищевказаної розмови ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , на протязі 06.02.2025, 07.02.2025, 10.02.2025, 11.02.2025 ОСОБА_7 , використовуючи месенджер «WhatsApp», телефонував потерпілому ОСОБА_10 та в розмовах, посилаючись на ОСОБА_6 та інших невідомих потерпілому людей з так званого «кримінального світу», наполягав у необхідності сплатити ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 300 000 доларів США, при цьому говорив про настання проблем, які виникнуть в разі невиконання поставленої вимоги. В свою чергу потерпілий ОСОБА_10 під час кожної з таких розмов пояснював, що немає боргу в розмірі 300 000 доларів США перед ОСОБА_8 та будь-ким іншим.

В подальшому, 16.02.2025 близько 18 год ОСОБА_9 перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, попередньо узгодивши свої дії із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , використовуючи месенджер «WhatsApp», зателефонував з мобільного номеру НОМЕР_5 на мобільний номер ОСОБА_10 НОМЕР_2 та в телефонній розмові, представившись особою на прізвисько « ОСОБА_15 », повідомив про необхідність «закрити питання», маючи на увазі сплатити грошові кошти в сумі 300 000 доларів США, після чого дзвінок було перервано.

Наступного дня 17.02.2025 та в подальшому 18.02.2025 потерпілому ОСОБА_10 телефонував ОСОБА_7 та в розмовах дав зрозуміти, що особа на прізвисько « ОСОБА_15 », тобто ОСОБА_9 , представляє інтереси ОСОБА_6 в питані щодо сплати потерпілим грошових коштів ОСОБА_13 . Також під час вказаних розмов ОСОБА_7 повідомив потерпілому ОСОБА_10 про необхідність зустрітися.

24.02.2025 близько 13 год 30 хв ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_10 відповідно до попередньої домовленості зустрілися в ГРК « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що по АДРЕСА_3 . У вказаному закладі ОСОБА_7 використовуючи власний мобільний телефон зателефонував у месенджері «WhatsApp» ОСОБА_8 та увімкнув гучномовець, після чого остання повідомила ОСОБА_10 про необхідність розрахуватися з нею, маючи на увазі сплатити грошові кошти в сумі 300 000 доларів США, а також зауважила про необхідність вирішення даного питання через її людей, тобто ОСОБА_6 та ОСОБА_14 . Закінчивши дану розмову, ОСОБА_7 знову ж таки використовуючи власний мобільний телефон здійснив відео дзвінок у месенджері «WhatsApp» ОСОБА_9 ході вказаної розмови ОСОБА_9 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, розташувавшись в кріслі поряд з столом поверх якого демонстративно знаходились предмети схожі на автоматичну зброю та набої до неї, повідомив потерпілому ОСОБА_10 про необхідність сплатити грошові кошти в сумі 300 000 доларів США, при цьому пригрозив фізичною розправою, а саме сказав, що в разі відмови виконати поставлену вимогу відріже потерпілому голову. Закінчивши вказаний відео дзвінок, ОСОБА_7 в свою чергу також наголосив потерпілому про необхідність сплатити грошові кошти ОСОБА_8 в сумі 300 000 доларів США.

В подальшому, 04.03.2025 близько 11 год 30 хв в приміщені ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що по АДРЕСА_4 , відбулася зустріч ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , після якої останній перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, використовуючи месенджер «WhatsApp», зателефонував з мобільного номеру НОМЕР_5 на мобільний номер ОСОБА_10 НОМЕР_2 та в черговий раз висунув вимогу потерпілому сплатити грошові кошти в сумі 300 000 доларів США, після чого усі вищевказані особи та ОСОБА_6 залишать його в спокої.

Надалі, в період з 05.03.2025 по 27.03.2025 ОСОБА_7 та ОСОБА_9 неодноразово почергово телефонували потерпілому ОСОБА_10 у месенджері «WhatsApp» та під час вказаних телефонних розмов тиснули на останнього психологічно примушуючи сплатити на користь ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 300 000 доларів США, у зв`язку з чим потерпілий ОСОБА_10 , сприймаючи усі попередні погрози вищевказаних осіб як реальні, побоюючись за власне життя та здоров`я, погодився сплатити частину вищевказаного неіснуючого боргу в розмірі 200 000 доларів США.

27.03.2025, близько 09.30 год., відповідно до попередніх домовленостей, ОСОБА_10 зустрівся із ОСОБА_7 у ГРК « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в с. Давидківці Хмельницького району Хмельницької області, де виконуючи незаконну вимогу останнього, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , щодо погашення неіснуючої заборгованості, побоюючись за своє життя та здоров`я, передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 200 000 доларів США.

28.04.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вимозі передачі чужого майна (вимагання), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з погрозою насильства над потерпілим, в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у даний час об`єктивно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - показами потерпілого ОСОБА_10 , який повідомив про обставини вимагання у нього грошових коштів групою осіб; - протоколом огляду диску з аудіо записами розмов потерпілого ОСОБА_10 із ОСОБА_6 , в яких останній вимагає грошові кошти у потерпілого; - висновком експерта № СЕ-19/123-25/5440-ВЗ від 14.04.2025, за результатами проведення експертизи відео-, звукозапису, згідно з яким голос та мовлення на вищевказаних аудіо записах наданих потерпілим ОСОБА_10 , в ході яких в останнього вимагають грошові кошти, належать ОСОБА_6 ; - матеріалами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; - іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

01.05.2025 слідчим суддею ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави на строк по 26.05.2025 включно.

Завершити розслідування у вказаний строк не представляється за можливе, так як ще необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій: - по завершенні виконання долучити висновок лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи предметом дослідження якої є надані потерпілим аудіо записи його розмов із ОСОБА_6 , в яких останній вимагає грошові кошти та погрожує насильством, яка є довготривалою та виконується експертами ІНФОРМАЦІЯ_6 ; - провести огляд інформації за результатами проведення комп`ютерно-технічної експертизи мобільного телефону ОСОБА_6 ; - провести тимчасовий доступ в ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_9 », до інформації про телефонні з`єднання фігурантів кримінального провадження, а також місця їх перебування під час вчинення кримінального правопорушення; - провести огляд інформації вилученої у вказаних операторів мобільного зв`язку; - в установленому законом порядку розсекретити та долучити до кримінального провадження клопотання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій та ухвали ІНФОРМАЦІЯ_10 , які стали підставою для проведення НСРД; - за результатами проведення вказаних слідчих та процесуальних дій провести додаткові допити підозрюваних та потерпілого у кримінальному провадженні;

- вирішити питання щодо остаточної кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення, необхідності зміни раніше повідомлених підозр, які на даний момент не дають можливості виконати вимоги ст.ст. 290-291 КПК України (відкриття матеріалів, складення обвинувального акту та реєстру матеріалів кримінального провадження).

Зазначені процесуальні та слідчі дії мають значення для повного, всебічного та об`єктивного розслідування у кримінальному провадженні.

Провести зазначені процесуальні дії та слідчі дії у передбачений досудовим слідством строк не представилося можливим внаслідок особливої складності провадження, яке обумовлене проведенням ряду процесуальних та слідчих дій.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 22.05.2025 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до чотирьох місяців, тобто до 27.07.2025.

Враховуючи, що заявлені в попередньому клопотанні щодо обрання запобіжного заходу ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися та на даний час існують, беручи до уваги те, що ОСОБА_6 об`єктивно підозрюється у вчиненні злочинів, які за своїм характером становлять суспільну небезпеку, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за які чинним Кримінальним кодексом України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років, що обґрунтовано дає підстави вважати, що він знаходячись на волі може:

- відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки діях ОСОБА_6 , вбачаються ознаки особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років.

- встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 , може незаконно впливати на потерпілого, свідка та інших підозрюваних.

Так, перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_6 , може негативно впливати на потерпілого, свідка та інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів під час досудового розслідування та судового розгляду.

Разом з тим стороною обвинувачення встановлено наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_6 , раніше неодноразово притягуючись до кримінальної відповідальності в тому числі за вчинення майнових злочинів, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення. У разі перебування підозрюваного ОСОБА_6 , на більш м`якому запобіжному заході, він скористається відсутністю належного контролю та продовжить вчиняти злочини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, тобто особливо тяжкого кримінального правопорушення з погрозою насильства над потерпілим.

Слідчий суддя вважає, що наведені стороною обвинувачення в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваному належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики які стали підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу відносно підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, не змінилися.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З врахуванням наведеного, особи ОСОБА_6 та тяжкості інкримінованого йому діяння, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою підозрюваному.

Інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення містить підвищену суспільну небезпечність. А тому інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування докази наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином.

Повідомлена ОСОБА_6 підозра станом на час розгляду цього клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

З огляду на наведене, продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, про який зазначає як сторона захисту так і сторона обвинувачення, та який не зважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи.

За таких обставин, клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.110, 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Строк тримання під вартою підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити по 20 липня 2025 року включно.

Ухвала діє по 20 липня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя