КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 362/3644/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/4328/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

та секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та представника ОСОБА_8 в інтересах ТОВ "СуперЛікар" на ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000281 від 26.04.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 197-1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2025 року частково задоволено клопотання начальника Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 .

Накладено арешт з метою збереження речових доказів із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, на:

- земельну ділянку з кадастровим номером :13:024:0041, площею 0,0445 га, що перебуває у власності ОСОБА_7 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на підставі заяви про об`єднання земельних ділянок № 2399 від 13 грудня 2024 року, посвідченої приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 ;

- торгово-офісну будівлю (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120), загальною площею (кв.м): 594, що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у власності ОСОБА_7 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 69508990 від 28 вересня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_11 .

В іншій частині клопотання залишено без задоволення.

Частково не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_8 в інтересах ТОВ "СуперЛікар подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати в частині заборони користування вищевказаним майном та скасувати в цій частині накладений на майно арешт.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та скасувати арешт накладений на майно.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що власник майна ОСОБА_7 є добросовісним набувачем.

Крім того, апелянт зазначає, що слідчим суддею не враховано, що арешт майна призводить до зупинення правомірної підприємницької діяльності, оскільки в приміщенні розміщена медична клініка.

Проте, 03 червня 2025 року представник ОСОБА_8 подав до суду заяву про відмову від апеляційної скарги.

Згідно ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, може відмовитись від апеляційної скарги тільки за згодою підозрюваного, обвинуваченого. Якщо ухвала суду першої інстанції не була оскаржена іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_8 в інтересах ТОВ "СуперЛікар" на ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2025 року підлягає закриттю, у зв`язку з відмовою від неї апелянта.

Заслухавши доповідь судді, заслухавши пояснення ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_12 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, Васильківським відділом Обухівської окружної прокуратури Київської області здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000281 від 26.04.2025 за ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється слідчим відділенням відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області.

Досудовим розслідуванням досліджуються обставини підробки офіційних документів, які стали підставою для відведення у власність земельної ділянки комунальної власності, що розташовується в адміністративних межах Васильківської міської територіальної громади з боку групи невстановлених в ході досудового розслідування осіб, а також обставини самовільного будівництва торгово-офісної будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці, що розташовується в адміністративних межах Васильківської міської територіальної громади з боку групи невстановлених в ході досудового розслідування осіб.

Встановлено, що до ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшов лист з Васильківської міської ради з якого вбачається, що відділом регулювання земельних відносин управління містобудування, архітектури та контролю за розвитком інфраструктури було виявлено порушення прав Васильківської міської ради в частині внесення групою невстановлених осіб недостовірних відомостей в інформаційну систему ДЗК України, внаслідок чого утворилася земельна ділянка з кадастровим номером :13:024:0025.

З листа представників Васильківської міської ради вбачається, що по проспекту Київський Шлях (вул. Декабристів) у м. Васильків Обухівського району Київської області, була виявлена земельна ділянка з кадастровим номером :13:024:0025 площею 0,04 га цільове призначення якої: 03.10 для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку, власником якої є гр. ОСОБА_22 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , яка набула у власність дану земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 1848, виданий 05.09.2023, видавник: ОСОБА_10 , приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області.

Вищезазначена особа, в свою чергу, придбала дану земельну ділянку у гр. ОСОБА_13 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 який володів даною земельною ділянкою на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 1003, виданий 19.04.2021, видавник: ОСОБА_10 , приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області, який придбав її у гр. ОСОБА_14 НОМЕР_3 , який в свою чергу 27.11.2018 зареєстрував право власності на дану земельну ділянку в державного реєстратора Глевахівської селищної ради ОСОБА_15 , на підставі рішення Васильківської міської ради № 04.172-49-VІІ виданий 14.02.2014 року, яке відповідно до інформації з архівного відділу Васильківської міської ради - відсутнє, також відповідно до відомостей Держгеокадастру України, які були підтягнуті при здійсненні даної державної реєстрації в реєстрі речових прав на нерухоме майно, дана земельна ділянка була утворена 19.11.2015 році, що унеможливлює прийняття рішення, щодо затвердження проекту землеустрою даної земельної ділянки та відсутність в рішенні кадастрового номеру також підтверджує даний факт.

Також вищезазначена земельна ділянка була переміщена на теперішнє місце її існування після того як була змінена конфігурація земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :14:001:0013 площею 7.2772 га цільове призначення: 03.03 Для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги.

Так, Васильківська міська рада не замовляла технічну документацію із землеустрою на підставі якої було змінено конфігурацію земельної ділянки з кадастровим номером :14:001:0013 площею 7.2772 га.

За інформацією Сектору №2 Відділу №6 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області (далі - Відділ № 6), у місцевому фонді документації із землеустрою та оцінки земель Відділу №6 документація із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером :13:024:0025 - відсутня.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, земельна ділянка з кадастровим номером :13:024:0025 27.11.2018 була зареєстрована ОСОБА_14 у державного реєстратора Глевахівської селищної ради ОСОБА_15 на підставі рішення Васильківської міської ради № 04-172-49-VІІ виданого 14.02.2014, однак відповідно до відповіді Васильківської міської ради Київської області від 01.10.2024, рішення № 04-172-49-VII від 14.02.2014 в документах архівного фонду Ф1 «Васильківська міська рада» відсутнє.

В свою чергу, володілець земельної ділянки в особі ОСОБА_22, усвідомлюючи про скерування 06.12.2024 клопотання щодо арешту її земельної ділянки з кадастровим номером :13:024:0025 до слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області, 13.12.2024 об`єднує земельну ділянку на підставі заяви про об`єднання земельних ділянок №2399, посвідченої приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 , внаслідок чого земельна ділянка з кадастровим номером :13:024:0025 була перенесена до архівного шару, тобто не існує, натомість в результаті об`єднання утворена земельна ділянка з кадастровим номером :13:024:0041.

Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.12.2024 (справа № 362/8275/24) накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :13:024:0025 площею 0,04 га, про те виконати її, шляхом внесення відомостей щодо обтяження до реєстру речових прав на нерухоме майно не представилося за можливе у зв`язку з тим, що її власник ОСОБА_22, умисно, усвідомлюючи, що вказана земельна ділянка була набута та в подальшому відчужена злочинним шляхом, та наявності інформації щодо скерування клопотання щодо арешту вказаної земельної ділянки до суду, вчинила реєстраційні дії щодо її об`єднання, задля неможливості внесення відомостей щодо обтяження відносно вказаної земельної ділянки до реєстру речових прав на нерухоме майно, внаслідок чого утворилася нова земельна ділянка з кадастровим номером :13:024:0041.

Згідно інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :13:024:0041, площею 0,0445 га на праві власності належить ОСОБА_22, РНОКПП - НОМЕР_1 , на підставі заяви про об`єднання земельних ділянок №2399, посвідченої приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 .

Сукупність вказаних ознак дає підстави вважати, що земельна ділянка з кадастровим номером :13:024:0041, площею 0,0445 га, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_22, була першочергово виділена у власність на підставі підробленого рішення № 04-172-49-VІІ виданого 14.02.2014, що в свою чергу призвело до вибуттям вказаної земельної ділянки з комунальної власності та завдання майнової шкоди інтересам Васильківської міської ради Київської області, які в свою чергу ініціювали питання щодо проведення досудового розслідування за вказаним фактом.

Так, ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_16 від 03.04.2025 (справа № 362/2368/25) у кримінальному провадженні № №0000519 від 06.08.2024 за ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України було накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :13:024:0041, площею 0,0445 га, яка на праві власності належить ОСОБА_22 на підставі заяви про об`єднання земельних ділянок №2399, посвідченої приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 .

Так, відносно ОСОБА_17 30.04.2025 було скеровано обвинувальний акт до Васильківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України, а саме в тому, що ОСОБА_17 , діючи за попередньою змовою із невстановленою в ході досудового розслідування особою (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження), використовуючи завідомо підроблений офіційний документ - рішення Васильківської міської ради Київської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_17 по АДРЕСА_3» № 04.172-49-VI від 14.02.2014, увівши таким чином в оману особу, уповноважену на здійснення реєстрації прав власності на нерухоме майно - державного реєстратора Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області ОСОБА_15 , заволодів чужим майном шляхом обману, а саме земельною ділянкою з кадастровим номером :13:024:0025, площею 0,0400 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2, внаслідок чого Васильківській міській раді завдано майнову шкоду у розмірі 180 780,00 грн.

Так, відносно невстановлених в ході досудового розслідування осіб, які діяли за попередньою змовою з ОСОБА_17 були виділені матеріали досудового розслідування в окреме провадження, в межах якого наразі здійснюється досудове розслідування.

Разом з тим, слід зазначити, що першочергове відчуження земельної ділянки з кадастровим номером :13:024:0025 від ОСОБА_17 на користь ОСОБА_18 на підставі договору купівлі-продажу, що зареєстрований в реєстрі за № 1003, виданий 19.04.2021, який посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_10 , відбулося на підставі завідомо підробленого офіційного документа, а саме Довіреності від 15.04.2021, що зареєстрована в реєстрі за № 987, що посвідчена приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_10 , яка в дійсності останнім не видавалася, адже за № 987 в реєстрі обліковується довіреність, яку 15.04.2021 посвідчував приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_19 .

Внаслідок вибуття з комунальної власності земельної ділянки з кадастровим номером :13:024:0025 в реальному часі інтересам Васильківської міської ради спричиняються матеріальні збитки, адже до місцевого бюджету не сплачується оренда плата за користування землею комунальної власності.

На даний час на земельній ділянці з кадастровим номером :13:024:0041 (раніше :13:024:0025) побудована торгово-офісна будівля загальною площею 594 кв., яка введена в експлуатацію на підставі декларації про готовність об`єкту нерухомого майна № КС 27 і зареєстрована в реєстрі речових прав на нерухоме майно за номер об`єкту: 120 за адресою АДРЕСА_1 . Власником вказаного об`єкта нерухомості є ОСОБА_22.

Встановлено, що документами, які виступали в якості додатків до заяви ОСОБА_18 про видачу містобудівних умов та обмежень на будівництво об`єкту, а саме: торгово-офісної будівлі загальною площею 594 кв. за адресою: АДРЕСА_4 був витяг з ДРРП на нерухоме майно №253370803 від 19.04.2021, з якого вбачається, що ОСОБА_18 набув у власність земельну ділянку з кадастровим номером :13:024:0025 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, що зареєстрований в реєстрі за №1003, виданий 19.04.2021, який посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_10 . Відчуження вказаної земельної ділянки відбулося на підставі завідомо підробленого офіційного документа, а саме Довіреності від 15.04.2021, що зареєстрована в реєстрі за №987, що посвідчена приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_10 , яка в дійсності останнім не видавалася, адже за №987 в реєстрі обліковується довіреність, яку 15.04.2021 посвідчував приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_19 .

Разом з тим, першочергова реєстрація права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :13:024:0025 за ОСОБА_17 відбулося на підставі завідомо підробленого офіційного документа рішення Васильківської міської ради № 04.172-49-VІІ видане 14.02.2014 року, яке відповідно до інформації з архівного відділу Васильківської міської ради - відсутнє, також відповідно до відомостей Держгеокадастру, які були підтягнуті при здійсненні даної державної реєстрації в реєстрі речових прав на нерухоме майно, дана земельна ділянка була утворена 19.11.2015 що унеможливлює прийняття рішення, щодо затвердження проекту землеустрою даної земельної ділянки та відсутність в рішенні кадастрового номеру також підтверджує даний факт.

Враховуючи вищевикладене можна дійти висновку, що документи, які були подані для державної реєстрації права власності на торгово-офісну будівлю (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120), загальною площею (кв.м): 594, що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у власності ОСОБА_22, зокрема Витяг з Реєстру будівельної діяльності ЄДЕССБ, серія та номер: КС27, а також всі інші похідні документи, були сформовані на підставі підроблених документів (рішення Васильківської міської ради № 04.172-49-VІІ видане 14.02.2014, договору купівлі-продажу земельної ділянки, що зареєстрований в реєстрі за №1003, виданий 19.04.2021, який посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_10 ), таким чином є підстави вважати, що група невстановлених осіб на самовільно зайнятій земельній ділянці здійснили самовільне будівництво торгово-офісної будівлі (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120), загальною площею (кв.м): 594.

Поряд з цим, представником потерпілого Васильківської міської ради 08.05.2025 скеровано скаргу на дії державного реєстратора та приватного нотаріуса до Міністерства юстиції України з метою:

- скасувати рішення державного реєстратора Глевахівської селищної ради ОСОБА_15 від 27.11.2018 №29219637 (індексний номер рішення 44368649) про державну реєстрацію права власності ОСОБА_17 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) на земельну ділянку з кадастровим номером :13:024:0025;

- скасувати рішення приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_10 від 19.04.2021 №41576250 (індексний номер рішення 57730574) про державну реєстрацію права власності АлоянаАршакаНоріковича (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на земельну ділянку з кадастровим номером :13:024:0025;

- скасувати рішення приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_10 від 05.09.2023 №51617976 (індексний номер рішення 69163485) про державну реєстрацію права власності ОСОБА_22 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на земельну ділянку з кадастровим номером :13:024:0025.

Прокурор також зазначив, що земельна ділянка з кадастровим номером :13:024:0041, площею 0,0445 га, є об`єктом кримінально протиправних дій, адже до моменту її реєстрації за ОСОБА_17 (першочерговим власником), вона правомірно перебувала у комунальній власності Васильківської міської ради; зберегла на собі сліди кримінального правопорушення, адже вона була набута на підставі підробленого рішення Васильківської міської ради; може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, адже набуття права власності на вказану земельну ділянку за окремою фізичною особою, всупереч того, що рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки не приймалось, дає підстави вважати її набуття незаконним, у зв?язку з чим постановою слідчого від 01.04.2025 вказана земельні ділянка була визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Торгівельно-офісна будівля, загальною площею 594 кв.м., що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , є об`єктом кримінально протиправних дій, адже земельна ділянка з кадастровим номером :13:024:0025 на якій розташовується вказана будівля, до моменту її реєстрації за ОСОБА_17 (першочерговим власником) на підставі підроблених документів, правомірно перебувала у комунальній власності Васильківської міської ради. Разом з тим, першочергове відчуження земельної ділянки з кадастровим номером :13:024:0025 від ОСОБА_17 на користь ОСОБА_18 на підставі договору купівлі-продажу, що зареєстрований в реєстрі за №1003, виданий 19.04.2021, який посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_10 відбулося на підставі завідомо підробленого офіційного документа, а саме Довіреності від 15.04.2021, що зареєстрована в реєстрі за №987, що посвідчена приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_10 , яка в дійсності останнім не видавалася, адже за №987 в реєстрі обліковується довіреність, яку 15.04.2021 посвідчував приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_19 ; зберегла на собі сліди кримінального правопорушення, адже земельна ділянка на які будована торгово-офісна будівля, була набута у власність та в подальшому відчужена на підставі підроблених документів (рішення Васильківської міської ради та Довіреності) може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, адже реєстрація права власності на торгово-офісну будівлю, що розташовується на земельній ділянці з кадастровим номером :13:024:0025 не відбулося б, без спланованих, протиправних дій невстановлених в ході досудового розслідування осіб, які мали на меті отримання прибутку від здачі в оренду/продажу приміщень, що розташовуються в торгово-офісній будівлі, що дає підстави вважати її самовільно збудованою на самовільно зайнятій земельній ділянці, у зв?язку з чим постановою слідчого від 08.05.2025 вказана торгово-офісна будівля була визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2025 року частково задоволено клопотання начальника Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 .

Накладено арешт з метою збереження речових доказів із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, на:

- земельну ділянку з кадастровим номером :13:024:0041, площею 0,0445 га, що перебуває у власності ОСОБА_7 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на підставі заяви про об`єднання земельних ділянок № 2399 від 13 грудня 2024 року, посвідченої приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 ;

- торгово-офісну будівлю (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120), загальною площею (кв.м): 594, що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у власності ОСОБА_7 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 69508990 від 28 вересня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_11 .

В іншій частині клопотання залишено без задоволення.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, частково задовольнив клопотання прокурора про накладення арешту на майно, з тих підстав, що вказане майно у встановленому законом порядку визнане речовими доказами у межах кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що незастосування арешту даного майна, може призвести до його приховування, пошкодження, знищення чи відчуження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :13:024:0041, площею 0,0445 га, що перебуває у власності ОСОБА_7 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на підставі заяви про об`єднання земельних ділянок № 2399 від 13 грудня 2024 року, посвідченої приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 , та торгово-офісну будівлю (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120), загальною площею (кв.м): 594, що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у власності ОСОБА_7 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 69508990 від 28 вересня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_11 , врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Посилання апелянта на невідповідність арештованого майна критеріям речових доказів є безпідставними, оскільки встановлені слідчим суддею фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що вищевказане майно може містити відомості, які можуть бути використані як докази факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, а отже відповідає ознакам речових доказів, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для його арешту як речових доказів з метою збереження.

Сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

А відтак, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що власник майна ОСОБА_7 не має жодного відношення до кримінального провадження, оскільки є добросовісним набувачем.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Зважаючи на викладене та встановлені під час здійснення досудового розслідування обставини, спростовуються доводи апелянта про те, що клопотання прокурора та додані до нього матеріали не містять обставин та посилань на належні та допустимі докази, які б обґрунтовували підозру в тому, що власник майна може сховати, знищити, пошкодити або відчужити майно.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено, а відтак доводи апеляційної скарги в цій частині відхиляються колегією суддів.

Вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна, апеляційний суд враховує також і сталу судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Втручання є виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому, оцінюючи пропорційність, апеляційний суд виходить з того, що досягти легітимної мети за допомогою інших заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, ніж арешт майна, не можливо, застосовані слідчим суддею суду першої інстанції обмеження стосовно вказаного майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Таким чином, втручання держави у право володіння майном в даному конкретному випадку є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного КПК, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України.

Апеляційний суд звертає увагу, що обраний судом захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, обумовлений метою проведення досудового розслідування, його межі у часі окреслені строками, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України, та який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку.

У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Колегія суддів звертає увагу, що ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.05.2025 у справі №362/3804/25 задоволено клопотання представника ТОВ "СуперЛікар" та скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2025 у справі № 362/3644/25 в частині користування земельною ділянкою з кадастровим номером :13:024:0041, площею 0,0445 га, що перебуває у власності ОСОБА_7 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на підставі заяви про об`єднання земельних ділянок № 2399 від 13 грудня 2024 року, посвідченої приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 , та торгово-офісною будівлею (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120), загальною площею (кв.м): 594, що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у власності ОСОБА_7 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 69508990 від 28 вересня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_11 в межах кримінального провадження № 0000281 від 26.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 197-1 КК України.

З огляду на викладене, колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що арешт майна призводить до зупинення правомірної підприємницької діяльності ТОВ "СуперЛікар".

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Колегією судів не встановлено порушень слідчим суддею положень ст.ст. 170, 172-173 КПК України, які б слугували підставою для її скасування. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам ч. 5 ст. 173, 372 КПК України, та містить у собі підстави та мотиви прийнятого рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_8 в інтересах ТОВ "СуперЛікар" на ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2025 року - закрити, у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2025 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ________________ ОСОБА_20

Судді:

ОСОБА_21 ____________