справа № 619/1815/25
провадження № 1-кп/619/342/25
УХВАЛА

іменем україни

22 липня 2025 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001441 від 20.12.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівка Хмельницької області, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата на посаді командира відділення управління зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3

потерпілий - ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції)

Суть питання, що вирішується ухвалою.

Органом досудового розслідування встановлено, що 19.12.2024 приблизно о 16 год 30 хв ОСОБА_3 , який відповідно до витягу із наказу № 61 від 28 лютого 2023 року призначений наказом командира військової часини НОМЕР_1 (по особовому складу) №1-PC від 02 січня 2023 року на посаду головного сержанта-командира бойової машини другого зенітного ракетного взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону, керуючи технічно справним автомобілем «HYUNDAI TERRACAN» p.н. НОМЕР_2 , рухався по автодорозі Дергачі-Черкаська Лозова зі сторони м. Дергачі Дергачівського району Харківської області в напрямку с. Черкаська Лозова Дергачівського району Харківської області зі швидкістю близько 50 км/год. Під час руху по вказаній ділянці дороги водій автомобіля «HYUNDAІ TERRACAN» p.н. НОМЕР_2 ОСОБА_3 , не врахував дорожню обстановку, обрав таку швидкість і такі прийоми керування при яких втратив контроль над керованістю автомобілем, в наслідок чого порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, де вказано: «п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», проявив необережність та злочинну недбалість в прийомах керування, яка полягала в обранні ним, такої швидкості і прийомів керування, які не дали змоги йому постійно контролювати рух та безпечно керувати автомобілем, не передбачив можливості втрати контролю над керованим ним автомобілем, настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити. Не маючи перешкод технічного характеру для об`єктивного сприйняття дорожньої обстановки, втратив керування над автомобілем «HYUNDAІ TERRACAN» p.н. НОМЕР_2 внаслідок чого допустив виїзд за межі проїжджої частини та наїзд на перешкоду у вигляді дерева. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди згідно з висновком судово-медичної експертизи №09-265/2025 від 20.02.2025 потерпілий ОСОБА_5 отримав закриту тупу травму лівого тазо-стегнового суглобу у вигляді уламкового перелому задньої стінки вертлюгової западини ліворуч зі зміщенням уламків з наявністю вивиху голівки лівої стегнової кістки; закриту тупу травму правого передпліччя у вигляді перелому променевої кістки зі зміщенням, що відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров`я понад 3-х тижнів. Порушення вимог п.12.1 Правил безпеки дорожнього руху України ОСОБА_3 , згідно висновків експертів №2371/2372/2373/2374 від 19.02.2025 та №2385/2386/2387/2388 від 19.02.2025 знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

У судовому засіданні обвинуваченим заявлено клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Потерпілий та прокурор не заперечували проти заявленого клопотання.

Вислухавши клопотання та думку присутніх осіб, суд вважає його таким, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як передбачено ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Тобто, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є вчинення необережного нетяжкого злочину вперше, факт примирення з потерпілим та відшкодування йому завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

При цьому закон не визначає умовою застосування ст. 46 КК України відшкодування шкоди, про яку не вказано у пред`явленому особі обвинуваченні, а також наявність обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання.

Крім того, закон не пов`язує можливість застосування правил ст. 46 КК України із визнанням особою вини. Обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Як убачається з цього кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, вперше з необережності вчинив інкримінований йому нетяжкий злочин, дав згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, підтвердивши розуміння наслідків цього закриття. Також, обвинувачений і потерпілий однозначно заявили та підтвердили, що вони примирилися і просять закрити кримінальне провадження.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч. 1 ст. 126 КПК України).

Процесуальні витрати за проведення експертизи № СЕ-19/121-25/498-ІТ від 12.02.2025 в розмірі 3183,60 грн; за проведення експертизи № 2371/2372/2373/2374 від 19.02.2025 в розмірі 10177,92 грн; за проведення експертизи № 2385/2386/2387/2388 від 19.02.2025 в розмірі 10177,92 грн, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Частиною 4 ст. 174 КПК України визначено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Постановою слідчого від 20.12.2024 визнано речовим доказом автомобіль «HYUNDAІ TERRACAN» p.н. НОМЕР_2 , який зберігається на території майданчика тимчасового утримання транспортних засобів ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області.

Згідно ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 25.12.2024 (справа №619/10461/24, провадження №1-кс/619/1328/24) накладено арешт на зазначений автомобіль.

Враховуючи, що провадження по справі закривається арешт підлягає скасуванню, а речовий доказ поверненню законному володільцю.

Керуючись ст. 284, 285, 369-372, 392 КПК України, суд

постановив:

Закрити кримінальне провадження №0001441 від 20.12.2024 та звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи № СЕ-19/121-25/498-ІТ від 12.02.2025 в розмірі 3183,60 грн; за проведення експертизи № 2371/2372/2373/2374 від 19.02.2025 в розмірі 10177,92 грн; за проведення експертизи № 2385/2386/2387/2388 від 19.02.2025 в розмірі 10177,92 грн, а всього 23539,44 грн (двадцять три тисячі п`ятсот тридцять дев`ять гривень 44 копійки).

Арешт майна, який накладено згідно ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 25.12.2024 (справа №619/10461/24, провадження №1-кс/619/1328/24) - скасувати.

Речовий доказ: автомобіль «HYUNDAІ TERRACAN» p.н. НОМЕР_2 , який зберігається який зберігається на території майданчика тимчасового утримання транспортних засобів ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області повернути законному володільцю.

Ухвала може бути оскаржена через Дергачівський районний суд Харківської області до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1