Провадження №1-кс/523/5178/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року Пересипський районний суд міста Одеси в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0002920 від 21.07.2025року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса., громадянина України, маючому індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 , одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина 2021 року народження, маючого вищу освіту, на момент вчинення кримінального правопорушення обіймав посаду старшого дізнавача ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , розглянувши матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002920 від 21.07.2025року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, звернувся до Пересипського районного суду міста Одеси з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою у відношенні ОСОБА_5 .

Відповідно до даного клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника ГУНП в Одеській області від 04.03.2021 № 487 о/с, ОСОБА_5 призначено на посаду старшого дізнавача ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області.

У ході досудового розслідування встановлено, що з 07.06.2025 на 08.06.2025 ОСОБА_7 , разом із мамою - ОСОБА_8 , батьком - ОСОБА_9 , та знайомим ОСОБА_10 , відпочивали за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та слухали у подвір`ї будинку музику.

У подальшому, близько 23:50 без дозволу через двері воріт на територію домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , зайшла

сусідка - ОСОБА_11 , та почала нецензурно висловлюватись у їх бік. Побачивши неадекватну поведінку указаної жінки, ОСОБА_9 супроводив її поза межі території.

Через декілька хвилин ОСОБА_11 повернулась на територію домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , із ОСОБА_12 , та продовжили нецензурно висловлюватись в їх бік. Після чого, між ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими, виник конфлікт який перейшов у бійку, в результаті якого ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження.

За указаним фактом 08.06.2025 зареєстровано кримінальне провадження

№ 0000103 за ч. 1 ст. 125 КК України, за заявою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій останній просить вжити заходів до особи чоловічої статі на ім`я ОСОБА_9 , який 08.06.2025, близько 00:30 біля будинку АДРЕСА_2 наніс заявнику тілесні ушкодження. ЄО № 10144.

Здійснення досудового розслідування в указаному кримінальному провадженні доручено старшому дізнавачу ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 .

У подальшому, у невстановленому місці та час, але не пізніше 30.06.2025,

у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Так, 30.06.2025 ОСОБА_5 з номеру мобільного телефону НОМЕР_2 зателефонував ОСОБА_7 на номер мобільного телефону НОМЕР_3 , повідомивши про необхідність зустрічі, на що остання відмовилась.

У подальшому, 16.07.2025 ОСОБА_5 у ході спілкування у месенджері WatsApp із ОСОБА_7 , повідомив свої ПІБ, та у зв`язку із ігноруванням останньої зустрічі, вказав на неможливість подальшого лояльного відношення, запитавши ПІБ та контактні данні її родичів для допиту.

Так, 17.07.2025 близько 13:00 ОСОБА_5 керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, прибув за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 де провів її опитування, запитав про місце конфлікту, фотографував ділянку, паркан, камери та автомобіль. Після чого, ОСОБА_5 повідомив, що із сусідами краще мирно розійтись, закрити всі питання, оскільки у другої сторони конфлікту наявні тілесні ушкодження.

Після цього, поспілкувавшись щодо обставин конфлікту, ОСОБА_5 керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, повідомив ОСОБА_7 про необхідність надання неправомірної вигоди у розмірі 1500 доларів США, за закриття кримінального провадження № 0000103 від 08.06.2025 за ч. 1 ст. 125 КК України, діставши при цьому власний телефон, надрукувавши та продемонструвавши в замітках цифру «1500».

Одночасно з цим, ОСОБА_5 повідомив, що ситуація для батька ОСОБА_7 - ОСОБА_9 складається дуже погано, що всі свідки вказують на нього як на винуватця, однак він як дізнавч може провести певний ряд слідчих дій, а саме допитати правильно осіб, затягнути справу та інше з метою прийняття рішення щодо закриття вказаного кримінального провадження.

Через декілька хвилин, ОСОБА_5 повідомив, що на днях все зробить як потрібно, однак сім`ї ОСОБА_7 потрібно прикласти всіх зусиль задля закриття питання із ним.

Почувши вказане, усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 звернулась до правоохоронних органів та в подальшому діяла у співпраці з ними.

Далі, 25.07.2025 близько 17:00 ОСОБА_5 з номеру мобільного телефону НОМЕР_2 зателефонував ОСОБА_7 на номер мобільного телефону НОМЕР_3 , та повідомив, що прямує за місцем її проживання задля зустрічі.

Цього ж дня, близько 18:00 ОСОБА_7 зустрілась із ОСОБА_5

за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_2 . У ході зустрічі ОСОБА_5 надав ОСОБА_7 заздалегідь підготовлені протоколи її допиту, а також ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , для підпису та ознайомлення.

Також, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що допитав всіх так, що винуватцями події та ініціатором конфлікту буде друга сторона, а також повідомив, що має допитати ще декількох свідків. Згідно всіх зібраних документів та показів осіб, ОСОБА_7 та її батько - ОСОБА_9 будуть потерпілою стороною. Одночасно з цим, ОСОБА_5 повідомив, що це не фальсифікація справи, а лише правильно відпрацьовані матеріали з його сторони, та повідомив щоб ОСОБА_9 повертався додому, і що до нього не буде ніяких претензій зі сторони правоохоронців, а також вказав, що є старшим слідчим у справі, та гарантує що будь-який склад злочину в їх діях буде відсутній.

Після цього, 25.07.2025 близько 18:25 перебуваючи на подвір`ї домоволодіння ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_5 керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, отримав від ОСОБА_7 першу частину неправомірної вигоди у розмірі 500 доларів США (станом на 25.07.2025 відповідно до офіційного курсу національного банку України складало 20886, 90 грн) за прийняття рішення щодо закриття кримінального провадження № 0000103 від 08.06.2025 за ч. 1 ст. 125 КК України, розпочатого за фактом конфлікту за місцем проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , в ході якого ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження.

Після отримання першої частини неправомірної вигоди, ОСОБА_5 повідомив, що проведе декілька слідчих дій та про кінцеве рішення повідомить ОСОБА_7 додатково.

У подальшому, 07.08.2025 близько 18:00 ОСОБА_5 у ході зустрічі із ОСОБА_7 в районі торгівельного центру «Панорама» за адресою: м. Одеса, пл. Незалежності, 1. повідомив, щоб ОСОБА_9 прибув до міста, задля надання йому статусу свідка. Одночасно з цим, ОСОБА_5 розповів алгоритм прийняття рішення щодо закриття кримінального провадження та порядок винесення відповідної постанови про закриття кримінального провадження. Також, ОСОБА_5 в черговий раз запевнив ОСОБА_7 , що матеріали справи відпрацьовані ідеально, по ним все зроблено, всі особи дали покази та допитані так як потрібно, а тому він наступного дня може почати процес узгодження із своїм керівництвом та прокуратурою, щодо можливості закриття кримінального провадження.

Так, 14.08.2025 близько 14:47 ОСОБА_5 з номеру мобільного телефону НОМЕР_2 зателефонував ОСОБА_7 на номер мобільного телефону НОМЕР_3 , та повідомив про необхідність зустрічі за місцем її проживання.

Цього ж дня, о 15:15 ОСОБА_5 перебуваючи на подвір`ї домоволодіння ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, повідомив ОСОБА_7 про необхідність сплати другої частини неправомірної вигоди у розмірі 1000 доларів США, оскільки з його сторони всі питання вже узгоджено. Однак, ОСОБА_7 попросила перенести зустріч, на що ОСОБА_5 погодився, та вони домовились зустрітись наступного дня тобто 15.08.2025 у вечірній час.

Наступного дня, 15.08.2025 о 21:27 ОСОБА_5 з номеру мобільного телефону НОМЕР_2 зателефонував ОСОБА_7 на номер мобільного телефону НОМЕР_3 , та повідомив про необхідність зустрічі біля магазину «Точка» за адресою: м. Одеса, пр. Свободи, 90.

У ході зустрічі за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 повідомив, що жодні суди ОСОБА_7 чи ОСОБА_9 не загрожують, та йому потрібно декілька днів, щоб закрити справу та написати постанову, а також і те, що до середи буде прийнято рішення про кримінального провадження справи.

У подальшому, 15.08.2025 близько 21:45 перебуваючи за адресою: м. Одеса, просп. Свободи, 90, неподалік магазину «Точка» ОСОБА_5 керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, отримав від ОСОБА_7 другу частину неправомірної вигоди у розмірі 1000 доларів США (станом на 15.08.2025 відповідно до офіційного курсу національного банку України складало 41450, 00 грн) за прийняття рішення за закриття кримінального провадження № 0000103 від 08.06.2025 за ч. 1 ст. 125 КК України, розпочатого за фактом конфлікту за місцем проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , в ході якого ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження.

Після чого, ОСОБА_5 затримано співробітниками правоохоронних органів, у порядку ст. 208 КПК України.

У подальшому, 16.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру

у вчиненні злочину, передбаченого:

- ч. 3 ст. 368 КК України - одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині підтверджується в сукупності наступними матеріалами кримінального провадження, а саме:

- матеріалами УСБУ в Одеській області про виявлений злочин;

- заявою про злочин ОСОБА_7 від 18.07.2025;

- протоколами допиту ОСОБА_7 у якості свідка від 22.07.2025, 16.08.2025;

- протоколами огляду від 21.07.2025 та 22.07.2025;

- протоколами огляду та вручення грошових коштів від 25.07.2025 та 15.08.2025;

- протоколами допиту ОСОБА_15 від 16.08.2025;

- протоколами допиту ОСОБА_16 від 16.08.2025;

- протоколом затримання у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 від 15.08.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, зазначивши при цьому, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, може переховуватися від органів досудового розслідування; вчинити інше кримінальне правопорушення, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим, просив задовольнити клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою. Крім того, враховуючи, що у серпні 2024 року підозрюваний ОСОБА_5 отримав 1312000 гривень готівки за продаж своєї квартири, вважає що лише застава у розмірі, що зазначений у клопотанні зможе забезпечити його поведінку.

Захисник та підозрюваний заперечували проти клопотання, вважали, що клопотання прокурора не вмотивоване, ризики прокурором не доведені, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або застави у розмірі передбаченому законодавством за вчинення тяжкого злочину. Крім того додали характеризуючи матеріали на ОСОБА_5 , а також копії договорів на купівлю-продажу квартири ОСОБА_5 від 24.08.2024 року та дружиною підозрюваного ОСОБА_17 від 30.08.2024 року, зазначаючи, що застава, яка зазначена у клопотанні є для нього непомірною.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню на підставі наступного.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує ризики передбачені ст.177 КПК України, обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання (за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі), той факт, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на момент вчинення правопорушення був капітаном поліції.

Окрім цього, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду з прав людини, «у п-п.» «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру». У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства (1994), суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болкарії» (2001 рік), Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто ризикам, передбачених п.п. 1, 2, 3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, існує реальний ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється.

Крім цього, є реальна загроза того, що останній у разі не застосування запобіжного заходу буде переховуватися на території іншої країни.

Таким чином, існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та наявні підстави вважати, що будь-який з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню вказаного ризику та належному виконанню останнім своїх процесуальних обов`язків.

Крім того, ОСОБА_5 , в міру своєї професіональної діяльності, достовірно знає яким чином знищити, сховати або спотворити речові докази, місцезнаходження яких на даний час не встановлено, в яких наявні відомості стосовно вчинення вищевказаного кримінального правопорушення та викривити відомості, які мають істотне значення для встановлення його обставин, враховуючи те, що на даний час досудове розслідування не завершено, тривають слідчі дії, тобто наявний ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, відповідно до матеріалів, доданих до клопотання, наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у данному кримінальному провадженні, у тому числі на ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та інших осіб причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення у цьому ж кримінальному провадженні, які на даний час встановлюються в ході проведення досудового розслідування, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню. При цьому, враховуючи те, що суд безпосередньо досліджує докази, є можливість того, що ОСОБА_5 вплине на свідків до їх допиту у судовому засідання та вони змінять свої покази і таким чином завдасть перешкоду прийняттю обґрунтованого та законного рішення.

Так, перебування ОСОБА_5 під іншим більш м`яким запобіжним заходом або при його відсутності, не виключає можливості здійснення впливу на вказаних осіб.

Також, існує ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки з метою уникнення від кримінальної відповідальності спроможна продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також може вчинити нове, що вказує на існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, а також, суспільний резонанс кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 наявні у вказаному кримінальному провадженні інтереси суспільства, держави, які явно переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи підозрюваного неможливість виконання останнім своїх процесуальних обов`язків належним чином, тому обрання до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є єдиним достатнім запобіжним заходом для уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи положення ч.ч.3, 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину під час воєнного стану, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, що становить підвищену суспільну небезпеку, а також високий ступінь встановлених ризиків, З урахуванням особи підозрюваного та обставин злочину, слідчий суддя приходить до висновку, що лише застава в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків передбачених КПК.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 181, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою у відношенні ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 13.10.2025 року включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі - 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 01.01.2025 року - 908400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст.182 ч.8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 13.10.2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя