СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/2669/24
Провадження 1-кп/306/183/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2025 року м.Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в місті Свалява в залі суду № 1 клопотання начальника Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000327, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

В С Т А Н О В И В:

До Свалявського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання начальника Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, яке мотивоване тим, що з моменту вчинення злочину (18.11.2021 року), внесеного до ЄРДР за №0000327 від 18.11.2021 року минуло понад 3 роки. В обгрунтування доводів клопотання зазначає, що під час досудового розслідування встановлено, що Свалявська міська рада являлась власником нерухомого майна - будівлі гаражів загальною площею 109,6 м?, які знаходяться в АДРЕСА_1 . 13.11.2012 року проведено аукціон з продажу зазначеного нерухомого майна, переможцем якого стала ОСОБА_4 . Надалі ТОВ «Зодчий і К» розроблено технічну документацію із встановлення меж земельної ділянки у натурі, відповідно до якої сформовано земельну ділянку площею 0,1000 га для обслуговування будівель гаражів. У подальшому 04.01.2013 року ОСОБА_4 звернулась у Свалявську міську раду із заявою про надання дозволу на складення проекту відведення земельної ділянки загальною площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 . Свалявською міською радою 28.05.2013 року прийнято рішення №644, згідно якого ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення детального плану з метою оформлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, зміни цільового використання земельної ділянки та проведення будівництва торгово-офісного комплексу по АДРЕСА_1 . Також 11.11.2014 року Свалявською міською радою прийнято рішення №1052, яким внесено зміни до п. 5 рішення Свалявської міської ради № 588 від 10.01.2013 року, яким ОСОБА_4 надано дозвіл на складання проекту для відведення земельної ділянки для обслуговування гаражів. Даним рішенням від 11.11.2014 року Свалявська міська рада надала ОСОБА_4 дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної площею 0,1000 га із зміною цільового призначення вищевказаної земельної ділянки із земель для колективного гаражного будівництва до земель для будівництва та обслуговування будівель торгівлі з метою передачі земельної ділянки в оренду. Після формування земельної ділянки, проведення зміни її цільового призначення та отримання в оренду, покупцем гаражів отримано право на безперешкодний викуп земельної ділянки без проведення аукціону. 29.09.2015 року ОСОБА_4 подано до Свалявської міської ради заяву з метою отримання дозволу на викуп земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . Після цього, 02.10.2015 їй було надано дозвіл на викуп земельної ділянки із сплатою авансового внеску 3% від розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Надалі, 23.11.2015 року зроблено висновок про ринкову вартість земельної ділянки та експертом визначено вартість даної земельної ділянки у розмірі 218080,00 грн. або 218,08 грн. за 1 м?. При цьому ринкова вартість визначена на підставі зіставлення вартості раніше проданих земельних ділянок в місті Свалява, які реалізовано у 2012 - 2013 роках. Ринкова вартість земельних ділянок з найближчим розташуванням до центру міста була визначена на рівні близько 200 грн. за 1 м?. У подальшому, 27.05.2016 року між Свалявською міською радою та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого здійснено реалізацію вищевказаної земельної ділянки за 218080,00 грн. У клопотанні посилається на те, що уході досудового розслідування кримінального провадження №0000327 проведено ряд слідчих (розшукових) дій, направлено низку запитів та, у тому числі, для з`ясування питання наявності порушень під час розробки звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, призначалася оціночно-земельна експертиза до Закарпатського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. Вимоги мотивує тим, що у кримінальному провадженні № 0000327 не встановлено та не доведено розміру можливо заподіяних збитків, не встановлено до яких саме офіційних документів було внесено завідомо неправдиві відомості чи здійснено інше підроблення офіційних документів, не з`ясовано, які саме службові особи у цьому винні, не встановлено осіб, що безпосередньо скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України та повідомлення про підозру у провадженні не здійснювалось. Також, у ході досудового розслідування кримінального провадження жодна особа не визнавалась потерпілою стороною. Зазначає, що клопотання є підставним та просить його задовольнити.

Розгляд копотання у судовому засіданні призначено на 11:00 годину 07.04.2025 року.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000327 від 18.11.2021 року (надані прокурором до суду вх.№10017), доводи клопотання, якими прокурор обгрунтовує вимоги клопотання про закриття провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України - завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 22 КПК України - кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та надання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права - ст. 8 Конституції України.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 КПК України - кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КК України - кримінальне провадження закривається в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.

Закриття - є однією з форм закінчення досудового розслідування. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження повинно бути закритим тільки після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, а у положенні п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України законодавцем встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України - кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті. Згідно абзацу 4 ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора (роз`яснення Верховного суду Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 23.02.2021 року, справа №397/282/20, Верховного суду Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 12.03.2021 року, справа №379/1594/19: "за змістом ст. 284 КПК умовами для закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 ч.1 ст. 284 КПК є наявність визначених законом умов для закриття кримінального провадження та відповідне клопотання прокурора. При цьому, за наявності всіх визначених законом вимог, закриття кримінального провадження є обов`язком суду").

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України - особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч.1 ст.366 КК України - це кримінальне правопорушення у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, яке згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином (санкція ч.1 ст.366 КК України передбачає штраф від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років).

Відповідно до витягу з ЄРДР від 18.11.2021 року строк притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.366 КК України станом на 26.12.2024 року (на день подання клопотання) сплив.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання (строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності; матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України).

Законність як засада кримінального провадження з огляду на ч. 2 ст. 9 КПК України полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно ст. 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КК України - кримінальне провадження закривається в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав (закриття - є однією з форм закінчення досудового розслідування. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження повинно бути закритим тільки після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, а у положенні п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України законодавцем встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення).

Під час вирішення питання про закриття кримінального провадження суд повинен встановити чи дотримано органом досудового розслідування вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (правова позиція Касаційного кримінального суду у постанові від 25.08.2021 року (справа №142/536/20, провадження №51-1546км21), у постанові від 29.06.2022 року (справа №725/3569/21, провадження №51-1061км22), у постанові від 07.06.2023 року (справа №545/51/22, провадження № 51-2327км23), у постанові від 18.10.2023 року (справа №750/1575/23, провадження № 51-4007км23).

Судом встановлено, що у кримінальному провадженні №0000327 від 18.11.2021 року заявник ОСОБА_5 вказує на конкретних осіб, як таких, що вчинили кримінальне правопорушення за ч.1 ст.366 КК України.

Суд вважає, що орган досудового дізнання за результатами всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження повинен вирішити питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а за її встановлення - про наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи, про достатність доказів для доведення винуватості конкретної особи в суді, про наявність/відсутність підстав до звільнення від кримінальної відповідальності конкретної особи (правова позиція Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 15.02.2024 року, справа № 687/1066/22, провадження № 51-3267км23).

До обов`язків держави входять позитивні зобов`язання у сфері прав людини, метою, яких є: захист осіб; забезпечення достатніх юридичних засобів реагування на випадки порушення прав людини; гарантія проведення ефективного, оперативного та невідкладного розслідування випадків порушення прав людини незалежними компетентними особами; сприяння реалізації та забезпечення ефективного механізму юридичного, передусім судового захисту основоположних прав людини; запобігання порушення прав людини із боку третіх осіб.

Доктрина позитивних зобов`язань передбачає, що держава повинна не тільки володіти законодавством, що найбільш повно забезпечує дотримання як негативних, так і позитивних прав, але і вживати всіх необхідних заходів для того, щоб воно реально діяло, а не залишалося на папері. Тобто права мають бути забезпечені не тільки de jure, але і de facto. Але держава вільна у виборі конкретних заходів, які підлягають застосуванню, щодо повного та ефективного захисту тих чи інших прав людини. Позитивні зобов`язання держави не можуть тлумачитись як такі, що визначають конкретні засоби чи конкретні дії держави.

Єдиним критерієм для визначення того, чи дотримувалась держава в особі її органів влади цього обов`язку, є ефективність її дій у конкретній ситуації.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК, де заявник ОСОБА_5 зазначає про те, що кримінальне правопорушення вчинено конкретними особами, та на яких, у передбачений КПК України спосіб, безпосередньо вказує органу досудового розслідування є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України).

Суд доходить висновку, що у задоволенні клопотання прокурора Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000327 від 186.11.2021 рокуна підставі ст. 49 КК України та пункту 3-1 ч. 1, підпункту 1-1 ч.2 ст. 284 КПК України необхідно відмовити.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.100, п. 1-1 ч. 2 та пунктом 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання начальника Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000327 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, на підставі ст. 49 КК України та пункту 3-1 ч. 1, підпункту 1-1 ч.2 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та у зв`язку з тим, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення - відмовити.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд Закарпатської області.

Копію ухвали після її постановлення направити прокурору.

ГОЛОВУЮЧИЙ-СУДДЯ: ОСОБА_1