Провадження № 1-кп/175/1206/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року селище Слобожанське Дніпровського

району Дніпропетровської області

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 (дистанційно),

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно),

захисника ОСОБА_5 (дистанційно),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000393 від 13.11.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Краматорськ, Донецької області, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, раніше засудженого 26.09.2023 року вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська за за ч. 1 ст. 204 Кримінального кодексу України до покарання у виді штрафу в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 грн., фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2023, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 грн, який набрав законної сили 26.10.2024 та, будучи письмово повідомленим відділом № 10 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях з порядком та умовами відбування покарання у вигляді штрафу, з наслідками несплати штрафу, та попередженим про настання кримінальної відповідальності у разі ухилення від сплати штрафу, діючи умисно, з мотивів зневаги до судового рішення та з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання у вигляді штрафу, не сплатив вказаний штраф.

Так, ОСОБА_4 , всупереч вимогам ч. 1 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України, достовірно знаючи про свій обов`язок щодо сплати штрафу, призначеного йому вищезазначеним вироком суду, впродовж місячного строку після набрання вироком законної сили та повідомлення про це відділ № 10 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу, відповідних дій не вчинив, у зв`язку із чим відділом № 10 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська спрямовано подання про розстрочку ОСОБА_6 несплаченої суми штрафу, однак ухвалою вказаного суду від 02.05.2024 у розстрочці вказаного штрафу відмовлено.

Засуджений ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою ухилення від сплати штрафу, всупереч інтересам правосуддя в частині забезпечення виконання покарання, не пов`язаного з позбавленням волі та ст. 26 КВК України, без поважних причин, умисно ухилився від сплати кримінального покарання, призначеного вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2023 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 грн, а саме: без поважних причин офіційно не працював і не вживав заходів для офіційного працевлаштування, не вчинив жодних дій на виконання рішення суду, свої доходи у виді грошових коштів витрачав на власні потреби.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 порушено інтереси правосуддя в частині забезпечення виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2023 та станом на 13.11.2024 не сплачено штраф в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 грн.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 389 КК України, а саме: ухиленні засудженого від сплати штрафу.

Під час підготовчого провадження між прокурором та обвинуваченим за участю захисника укладена угода про визнання винуватості від 23 грудня 2024 року, відповідно до вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до умов наданої угоди, прокурор та обвинувачений, за участю захисника уклали цю угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст.389 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для цього кримінального провадження, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, а також взяв на себе зобов`язання надавати під час судового розгляду цього кримінального провадження показання, які викривають його протиправні дії.

Сторони узгодили призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 389 КК України у вигляді пробаційного нагляду строком на 2 роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2023, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України у виді штрафу в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 гривень та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у виді 2 років пробаційного нагляду та штрафу у виді 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 гривень.

В угоді передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, визнав повністю та підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена сторонами добровільно, за безпосередньої участі захисника, тому просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд, вивчивши угоду про визнання винуватості та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 389 КК України кваліфіковано правильно, це кримінальне правопорушення згідно з положеннями ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення та може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Будь-яких перешкод для укладення та затвердження угоди судом не встановлено, матеріали провадження, які надані суду, таких відомостей не містять.

Суд не досліджує докази у цьому провадженні, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку кримінального провадження, передбаченому положеннями Глави 35 КПК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 є нетяжким злочином, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості, укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вказана угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим за участю захисника підлягає затвердженню з призначенням обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженого в ній покарання.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2023, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України у виді штрафу в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 гривень та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у виді 2 років пробаційного нагляду та штрафу у виді 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 гривень. При цьому, покарання, призначене за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2023 у виді штрафу на підставі ч.3 ст.72 КК України підлягає самостійному виконанню.

Судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 381, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену від 23 грудня 2024 року між прокурором Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000393 від 13.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст. 389 КК України у виді пробаційного нагляду строком 2 (два) роки.

На підставі п.1-3 ч.2, п.4 ч.3 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки та штрафу у виді 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 гривень.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 гривень - виконувати самостійно.

Роз`яснити засудженому наслідки ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду у вигляді притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 389 КК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, ч. 6, ч. 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1