Справа №760/4889/25 1-кс/760/3336/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції, клопотання слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 від 24 лютого 2025 року, відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, зі слів підозрюваного перебуває у цивільному шлюбі, не має на утриманні неповнолітніх дітей, працює інспектором ТОВ «Укрметрцентр», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не є інвалідом І чи ІІ групи, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, раніше судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною частиною 2 статті 27, частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 114-1, частиною 2 статті 27, частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 194 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду міста Києва подано клопотання слідчого, погодженого з прокурором, в порядку статті 40 КПК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 від 24 лютого 2025 року, відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Суд перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання та дослідивши докази по наданих матеріалах, заслухавши думку підозрюваного, захисника та прокурора, встановив наступне.

Клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам статті 184 КПК України.

Із матеріалів клопотання вбачається, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у за № 0000159 від 24 лютого 2025 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06.09.2024, у громадянина України ОСОБА_5 , якому достовірно відомо про збройний напад Російської Федерації на Україну, з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України та проти громадської безпеки, а також з корисливих мотивів, виник злочинний умисел на вчинення перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом підпалів транспортних засобів Збройних Сил України та інших військових формувань.

Так, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06.09.2024, перебуваючи у м. Київ, займався пошуком підробітку в соціальних мережах та «Telegram-каналах», використовуючи власний мобільний телефон марки «Samsung» із встановленою сім-картою з номером мобільного телефону НОМЕР_1 . В свою чергу аккаунт «Telegram» зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_1 та має ім`я користувача « ОСОБА_8 » .

Надалі, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06.09.2024, у програмі для обміну миттєвими повідомленнями «Telegram» надійшло смс-повідомлення від невстановленої в ході досудового розслідування особи з пропозицією заробітку, у вигляді здійснення підпалу транспортних засобів, які відносяться до Збройних Сил України та інших військових формувань, за грошову винагороду в сумі 1000 доларів США, на що ОСОБА_5 погодився, тим самим вступивши у попередню змову.

Згідно домовленості з вказаною невстановленою досудовим розслідуванням особою, ОСОБА_5 мав підшукати автотранспортний засіб, що за візуальними ознаками можна охарактеризувати, як автомобіль Збройних Сил України або інших збройних формувань, після чого зробити фотознімок такого автомобіля та направити його у програмі для обміну для миттєвими повідомленнями «Telegram» в особисті листування з невстановленою в ході досудового розслідування особою.

Надалі, ОСОБА_5 на виконання спільного плану, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06.09.2024, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, знайшов легковий автомобіль «ВАЗ 2121», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , на якому були нанесені маркування у вигляді хрестів білого кольору, що дало останньому розуміння про те, що даний транспортний засіб належить військовослужбовцю ЗС України, вирішив вчинити підпал вказаного транспортного засобу, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період. Про дане рішення ОСОБА_5 повідомив невстановлену досудовим розслідуванням особу, так отримав підтвердження того, що ціль підходить його запиту.

З метою реалізації свого злочинного плану, скерованого на здійснення перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, ОСОБА_5 придбав у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться в торговому центрі «Оазис» по вул. Героїв Дніпра, близько 20.50год. 06.09.2024 придбав два розпалювачі для багаття «Вогник», об`ємом 400 мл.

Так, ОСОБА_5 реалізуючи свій умисел, будучи впевненим, що зазначений транспортний засіб належить військовослужбовцю ЗС України, 06.09.2024 приблизно о 22.23год., діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Озерна, буд. 26, маючи при собі заздалегідь підготовлені засоби для вчинення злочину, вчинив підпал легкового автомобіля «ВАЗ 2121», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , тим самим довів до кінця свій злочинний умисел, скерований на здійснення перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

При цьому, ОСОБА_5 здійснив відео фіксацію власних дій щодо підпалу вказаного автомобіля та надіслав невстановленій досудовим розслідуванням особі, з якому напередодні домовився щодо вчинення злочину.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 , вчинив перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Вказаними вище діями, громадянин України ОСОБА_5 , вчинив умисне знищення або пошкодження чужого майна, за попередньою змовою шляхом підпалу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України.

08.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

24.02.2025 підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомлено та нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою, оскільки встановленні під час застосування ухвалою слідчого судді запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ризики, на думку прокурора, не зменшились та існують на даний час, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання та просила його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Захисник вважає, що ризики відсутні, а підозра є обґрунтованою.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази та інші матеріали кримінального провадження, які на думку слідчого судді, обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідуються.

30.01.2025 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000941 від 07.09.2024 до 08.03.2025 включно.

31.01.2025 слідчим суддею Солом`янського районного суду міста Києва продовжено строк запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою строком до 01.03.2025 включно.

24.02.2025 підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомлено та нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

24.02.2025 підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про завершення досудового розслідування.

Відповідно до статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Беручи до уваги, що встановленні ризики, під час застосування ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились та існують на даний час.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , його вік та стан здоров`я, сімейний стан, репутацію, спосіб життя, обставини вчиненого ним кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, що має суспільний резонанс, оскільки дане правопорушення вчинене в період дії воєнного стану України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та вимог частини 6 статті 176 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам та вважає за необхідне продовжити підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою до 11 березня включно.

Слідчий суддя, відповідно до частини 3 статті 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, згідно частини 4 статті 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у виді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно до абзацу 8 частини 4 статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Крім того, на думку слідчого судді, доводи сторони захисту (щодо його особи, сімейного стану) не спростовують та не нівелюють наявність ризиків встановлених і передбачених статтею 177 КПК, щодо неможливості застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, які враховувалися при продовженні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою за вчинене ним кримінальне правопорушення, вважає необхідним залишити без змін попередньо визначений розмір застави в даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176, 177, 178, 183, 199, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 11 березня 2025 року включно.

Розмір застави визначений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 31 січня 2025 року в сумі 302800 грн. (триста дві тисячі вісімсот гривень 00 коп.) - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1