Справа №295/8210/25
УХВАЛА

30.06.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі подання ДУ "Житомирська виправна колонія (№4)» про приведення вироку у відповідність до вимог чинного законодавства відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та проживаючого до арешту АДРЕСА_1 , раніше судимого, -

14.07.2022 Житомирським районним судом за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.3, 185 ч.3, 289 ч.2,70 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки.

Засудженого 10.03.2025 Романівським районним судом Житомирської області за ст.ст.289 ч.2, 185 ч.4, 304 ч.1, 70 ч.1, 71 КК України до 6 років позбавлення волі.

Початок строку 10.04.2025

Кінець строку 28.11.2030

в с т а н о в и в :

Адміністрація ДУ "Житомирська виправна колонія (№4)» звернулася з поданням про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886 ІХ стосовно засудженого ОСОБА_3 .

Представник установи подав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримує.

Засуджений згоден на розгляд справи без його участі.

Прокурор подання підтримав.

Дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

09 серпня 2024 набрав чинності Закон України 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 було зроблено висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 14.07.2022 ОСОБА_3 засуджено за ст.ст.15 ч.3 ст.185 ч.3, 185 ч.3, 289 ч.2, 70, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.

За вказаним вироком ОСОБА_3 вчинив 2 епізоди крадіжок: 30.07.2021 на суму 1521 грн. 70 коп.; 02.08.2021 на суму 256 грн. 48 коп.

Вироком Романівського районного суду Житомирської області від 10.03.2025 ОСОБА_3 засуджено за ст.ст.289 ч.2, 185 ч.4, 304 ч.1, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до 6 років позбавлення волі.

За вказаним вироком ОСОБА_3 вчинив одну крадіжку: 04.04.2023 на суму 3461 грн. 70 коп., що не підлягає декриміналізації через те, що її розмір перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення правопорушення.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» у 2021 році установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2021 - 2270 грн.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено в сумі 2684 грн.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 нмдг до 2 нмдг є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст.51 КУпАП. За таких обставин вчинене засудженим діяння на даний час відноситься до адміністративного правопорушення та не може вважатися кримінально караним. Попри відсутність прямих законодавчих змін до КК України, діючи норми КУпАП дають підстави для висновку про декриміналізацію діянь засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Суд приходить до висновку, що у зв`язку з декриміналізацією крадіжки майна розміром до 2 нмдг, ОСОБА_3 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 14.07.2022 за епізодами від 30.07.2021 та 02.08.2021 за ст.ст. 15 ч.3 ст.185 ч.3, 185 ч.3 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке особу засуджено. При цьому, вказаним вироком ОСОБА_3 засуджений за ст.289 ч.2 КК України, що є кримінально караними діяннями.

Водночас, за вироком Романівського районного суду Житомирської області від 10.03.2025 ОСОБА_3 по епізоду від 04.04.2023 заподіяв матеріальну шкоду на суму 3461 грн. 70 коп., розмір якої перевищує два неоподатковуваних мінімума доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, а відтак вчинене ним діяння за вказаним епізодом є кримінально караними.

З урахування цього, суд приводить вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 14.07.2022 у відповідність до вимог Закону №3886-IX від 18.07.2024 р. в частині звільнення від відбування покарання за ст. ст. 15 ч.3 ст.185 ч.3, 185 ч.3 КК України за епізодами від 30.07.2021, 02.08.2021.

Керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,

п о с т а н о в и в:

Подання задоволити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання призначеного за вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 14.07.2022 по епізодах від 30.07.2021, 02.08.2021 за ст.ст. 15 ч.3 ст.185 ч.3, 185 ч.3 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке особу засуджено. В іншій частині призначене за вказаним вироком остаточне покарання за ст. 289 ч.2 КК України залишається незмінним.

Вважати ОСОБА_3 таким, що засуджений вироком Романівського районного суду Житомирської області від 10.03.2025 за ст.ст.289 ч.2, 185 ч.4, 304 ч.1, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України, з урахуванням покарання за вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 14.07.2022, до покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Початок строку покарання та зарахування відповідно до ч.5 ст. 72 КК України застосовувати за вироком Романівського районного суду Житомирської області від 10.03.2025.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її постановлення, а засудженому у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1