Справа № 464/8548/24
пр.№ 1-кп/464/227/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.07.2025 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючоїсудді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львові кримінальне провадження (внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000381 від 26.11.2024р.) про обвинувачення

ОСОБА_7 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Андріївка, Широківського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,з вищою освітою, працюючого ПП «Галенерго», монтером, не одруженого, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_7 23.11.2024 близько 22:40 год., перебуваючи біля кафе «Паго», що за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 91, на грунті раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тілесного ушкодження, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, умисно наніс потерпілому ОСОБА_5 декілька ударів кулаками правої та лівої руки по обличчі та один удар правою ногою по обличчі, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді ран нижньої губи та слизової оболонки, які відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров?я та тілесні ушкодження у вигляді синця, садна та крововиливу, що відносяться до легкого ступеня тяжкості.

В судовому засіданні ОСОБА_7 винуватим себе у вчиненні вказаного проступку визнав повністю, надав показання аналогічні фабулі обвинувачення, додатково зазначивши, що причиною конфлікту стало непорозуміння між ним та потерпілим, оскільки йому видалось, що останній сказав образливі речі про його батька, який є військовослужбовцем, тому він не стримався та завдав ударів потерпілому, про що щиро шкодує. Дзвонив потерпілому з наміром відшкодувати шкоду, однак він від цього відмовився. Просить суворо не карати.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини, його винуватість у вчиненні проступку повністю та об`єктивно стверджується сукупністю досліджених в ході судового розгляду доказами:

показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який суду ствердив, що відпочивав разом із своїм другом у кафе, куди прийшов обвинувачений, який був знайомим його друга, у зв`язку і чим вони спільно за столом проводили час. Під час спілкування ОСОБА_7 обурила ніби-то образа ним його батька, хоча насправді нічого образливого він не говорив. Він намагався його заспокоїти, однак ОСОБА_7 продовжив агресувати та наніс йому удари по обличчю, а коли він впав то продовжив бити ногою по обличчі;

даними слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 під час якого останній детально розповів і показав обставини вчинення відносно нього проступку;

даними слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , під час якого останній добровільно та детально розповів і показав обставини вчинення ним проступку;

даними висновку експерта №873 від 26.11.2025р., згідно якого при обстеженні ОСОБА_5 лікарем ортопедом-травматологом ВП «Лікарня Святого Луки» КНП «1 територіальне медичне об?єднання м.Львова» було вказано діагноз: «Забійна рана нижньої губи, садно спинки носа». На час проведення судово-медичної експертизи у потерпілого виявлені: рана і синець на шкірі нижньої губи, рана та крововилив на слизовій оболонці нижньої губи, садна на носі та в ділянці підборіддя, 3 садна і синець в ділянці лівого ока, 2 синці та 4 садна на шиї зліва. Вказані тілесні ушкодження утворились від неодноразової дії тупого предмета, могли виникнути від ударів рукою, ногою 23 листопада 2024 р. Рани нижньої губи та її слизової оболонки відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров?я, а синець, садна та крововилив відносяться до легкого ступеня тяжкості.

даними протоколу огляду предметів від 04.12.2024 року та дослідженим під час судового розгляду відеозаписом, на якому зафіксована подія, що мала місце 23.11.2024 за адресою: м. Львів, пр.Червоної Калини, 91, біля кафе «Паго», а саме нанесення ОСОБА_7 удару потерпілому рукою по обличчі.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що такі є належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність є достатньою для висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні проступку.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України є правильною, оскільки він умисно спричинив легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує, що останнім вчинено кримінальний проступок, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю проступку, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, працює та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді штрафу в максимальному розмірі передбаченому санкцією ч.2 ст.125 КК України, що буде достатнім для досягнення мети покарання визначеної ст.50 КК України - виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, суд звертає увагу на те, що помякшуючі та обтяжуючі покарання обставини в силу п.4 ч.1 ст.91 КПК України входять до предмету доказування у кримінальному процесі та згідно із ст.92 КПК обов`язок їх доказування лежить на стороні обвинувачення. Потерпілий несе такий обов`зок лише у разі підтримання обвинувачення, при відмові прокурора від підтримання державного обвинувачення.

Як вбачається із обвинувального акту стороною обвинувачення, на яку покладено обов`язок доказування у даному кримінальному провадженні, не було встановлено обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 .

Незважаючи на те, що судом встановлено, що потерпілий на час події був особою з інвалідністю, суд не вправі враховувати таку обтяжуючу обставину при призначенні покарання ОСОБА_7 , оскілька стороною обвинувачення така до обвинувального акту не була включена, відтак, врахування такої обставини виходитиме за межі обвинувачення та погішуватиме становише обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання штраф в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Речовий доказ: диск із відеозаписом - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча :