ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/3842/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1452/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст.27 ч.2 ст.205-1 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м.Харкова від 14 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Київського районного суду м.Харкова від 14.04.2025 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Ішунь, Красноперекопського району, АР Крим, громадянку України, з середньою освітою, заміжню, яка має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 205-1 КК України (в редакції Закону № 361-IХ від 06.12.2019), та призначено їй покарання у виді штрафу у розмірі 9 тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 153 000 грн., з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк 2 роки.

Цим вироком встановлено, що ОСОБА_10 , посягаючи на встановлений законодавством України порядок здійснення підприємницької діяльності, порядок державної реєстрації суб`єктів підприємницької діяльності і права власності, вступила у змову з невстановленою слідством «особою 1», дії якого є предметом досудового розслідування іншого кримінального провадження, та вирішила за грошову винагороду взяти участь у підробленні документів, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, з метою реєстрації на своє ім`я ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) без наміру фактичного здійснення підприємницької діяльності вказаного підприємства.

Так, згідно ст. 56 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу.

Статтею 57 Господарського кодексу України передбачено, що установчими документами суб`єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб`єкта господарювання. В установчих документах повинні бути зазначені найменування суб`єкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його органів управління, порядок прийняття ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутків та збитків, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом. У засновницькому договорі засновники зобов`язуються утворити суб`єкт господарювання, визначають порядок спільної діяльності щодо його утворення, умови передачі йому свого майна, порядок розподілу прибутків і збитків, управління діяльністю суб`єкта господарювання та участі в ньому засновників, порядок вибуття та входження нових засновників, інші умови діяльності суб`єкта господарювання, які передбачені законом, а також порядок його реорганізації та ліквідації відповідно до закону. Статут суб`єкта господарювання повинен містити відомості про його найменування, мету і предмет діяльності, розмір і порядок утворення статутного та інших фондів, порядок розподілу прибутків і збитків, про органи управління і контролю, їх компетенцію, про умови реорганізації та ліквідації суб`єкта господарювання, а також інші відомості, пов`язані з особливостями організаційної форми суб`єкта господарювання, передбачені законодавством. Статут може містити й інші відомості, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ст. 65 Господарського кодексу України управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Також статтею 88 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарського товариства зобов`язані вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та коштами (засобами), що передбачені установчими документами, відповідно до цього Кодексу та закону про господарські товариства.

Статтею 89 Господарського кодексу України передбачено, що управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства.

Згідно зі ст. 81 Цивільного кодексу України юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу. Статтею 87 Цивільного кодексу України встановлено, що для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом. Товариство, створене однією особою, діє на підставі статуту, затвердженого цією особою. Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Відповідно до ст. 89 Цивільного кодексу України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Порушення встановленого законом порядку створення юридичної особи або невідповідність її установчих документів закону є підставою для відмови у державній реєстрації юридичної особи.

Одночасно статтею 4 Закону України «Про господарські товариства» № 1576-ХП від 19.09.1991 визначено, що товариства з обмеженою відповідальністю створюються і діють на підставі установчого договору і статуту, їх установчі документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного фонду, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» № 755- IV чинного станом на момент вчинення кримінального правопорушення визначено, що для державної реєстрації створення юридичної особи подаються такі документи:

1) заява про державну реєстрацію створення юридичної особи. У заяві про державну реєстрацію створення юридичної особи, утвореної в результаті поділу, виділу, додатково зазначаються відомості про відокремлені підрозділи в частині їх належності до юридичної особи - правонаступника. У заяві про державну реєстрацію створення юридичної особи приватного права може зазначатися, що вона діє на підставі модельного статуту, а також прохання заявника про реєстрацію юридичної особи платником податку на додану вартість та/або обрання спрощеної системи оподаткування, та/або включення до Реєстру неприбуткових установ та організацій. Якщо модельний статут є багатоваріантним, у заяві про державну реєстрацію створення юридичної особи приватного права зазначається редакція модельного статуту, на підставі якого вона діє;

2-1) примірник оригіналу (нотаріально засвідчену копію) рішення засновників, а у випадках, передбачених законом, - рішення відповідного державного органу, про створення юридичної особи;

3) документ, що підтверджує створення громадського формування, відповідність статуту юридичної особи, на підставі якого діє громадське формування, - у разі державної реєстрації громадського формування, що є самостійним структурним підрозділом у складі іншої юридичної особи;

4) відомості про керівні органи громадського формування (ім`я, дата народження керівника, членів інших керівних органів, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), посада, контактний номер телефону та інші засоби зв`язку), відомості про особу (осіб), яка має право представляти громадське формування для здійснення реєстраційних дій (ім`я, дата народження, контактний номер телефону та інші засоби зв`язку);

5) установчий документ юридичної особи - у разі створення юридичної особи на підставі власного установчого документа;

6) реєстр осіб (громадян), які брали участь в установчому з`їзді (конференції, зборах), - у разі державної реєстрації створення громадських об`єднань, політичної партії;

7) програма політичної партії - у разі державної реєстрації створення політичної партії;

8) список підписів громадян України за формою, встановленою ІНФОРМАЦІЯ_4 , - у разі державної реєстрації створення політичної партії;

9) документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону;

10) документ, що підтверджує реєстрацію іноземної особи у країні її місцезнаходження (витяг із торговельного, банківського, судового реєстру тощо), - у разі створення юридичної особи, засновником (засновниками) якої є іноземна юридична особа;

11) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) передавального акта - у разі створення юридичної особи в результаті перетворення або злиття;

12) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) розподільчого балансу - у разі створення юридичної особи в результаті поділу або виділу;

13) документи для державної реєстрації змін про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, визначені частиною четвертою цієї статті, - у разі створення юридичної особи в результаті виділу;

14) документи для державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті злиття та поділу - у разі створення юридичної особи в результаті злиття та поділу;

15) список учасників з`їзду, конференції, установчих або загальних зборів членів профспілки;

16) документ, що містить інформацію про розмір обов`язкових платежів та інших обов`язкових витрат, сплата яких є необхідною для започаткування діяльності товариства, у випадку, передбаченому абзацом шостим пункту 48 частини другої статті 9 цього Закону;

17) структура власності за формою та змістом, визначеними відповідно до законодавства;

18) витяг, виписка чи інший документ з торговельного, банківського, судового реєстру тощо, що підтверджує реєстрацію юридичної особи - нерезидента в країні її місцезнаходження, - у разі, якщо засновником юридичної особи є юридична особа - нерезидент;

19) нотаріально засвідчена копія документа, що посвідчує особу, яка є кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи, - для фізичної особи - нерезидента та, якщо такий документ оформлений без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру, - для фізичної особи-резидента.

Так, ОСОБА_10 , приблизно у травні 2020 року перебуваючи у м. Києві отримала від «особи 1» пропозицію за грошову винагороду стати керівником та засновником суб`єкта господарювання у м. Харкові без мети здійснення підприємницької діяльності та без безпосередньої участі у фінансово-господарській та управлінській діяльності підприємства. Для цього ОСОБА_10 необхідно було прибути до нотаріуса, офіс якого розташований в м. Києві, при цьому, останній в обов`язковому порядку необхідно мати при собі оригінал власного паспорту громадянина України та ідентифікаційного номеру платника податків для реєстрації на своє ім`я суб`єкта підприємницької діяльності шляхом складання довіреності.

Розуміючи протиправний характер своїх дій та усвідомлюючи відсутність навичок і досвіду для виконання обов`язків керівника підприємства і зайняття підприємницькою діяльністю, ОСОБА_10 , не маючи наміру здійснювати господарську діяльність від імені суб`єкта господарювання та бути його засновником і керівником, маючи умисел на пособництво у внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, з корисливих мотивів, погодилась на пропозицію «Особа 1». В подальшому, 22.05.2020 ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з невстановленою особою «Особа 1» прибула до офісу нотаріуса, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де з метою складання довіреності на представлення її інтересів як учасника ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) добровільно передала приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 оригінал свого паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 28.10.2016 Оболонським РВ у м. Києві ГУ ДМС України в Харківській області, та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру на своє ім`я № НОМЕР_1 .

На підставі вищезазначених документів нотаріусом ОСОБА_11 того ж дня та за тією ж адресою було складено та посвідчено довіреність за реєстровим № 6149 від 22.05.2020, якою ОСОБА_10 на прохання «Особа 1» уповноважила невстановлених осіб на ім`я « ОСОБА_12 » та « ОСОБА_13 » представляти її інтереси як учасника ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) в усіх установах, підприємствах, організаціях будь-якої підпорядкованості та форми власності, перед усіма юридичними та фізичними особами, в органах нотаріату з питань: купівлі та/або продажу та/або перерозподілу часток в статутному капіталі Товариства з подальшим внесенням змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у будь-якого державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (у тому числі нотаріусів). Згідно вказаної довіреності на виконання повноважень представнику надається право: підписувати від імені ОСОБА_10 рішення учасника Товариства та/або протоколу загальних зборів учасників Товариства, Статуту Товариства: договори купівлі/продажу частки у статутному капіталі Товариства; акти прийому-передачі частки у статутному капіталі Товариства; бути присутнім на загальних зборах учасників Товариства, приймати рішення, голосувати щодо її входу та/або виходу до складу та/або виходу зі складу учасників Товариства та інших питань згідно порядку денного, в тому числі і щодо припинення діяльності (ліквідації Товариства), звільнення та призначення директора Товариства, зміни розміру статутного фонду, місцезнаходження та видів економічної діяльності Товариства; підписувати заяви про вхід до складу та/або вихід зі складу учасників Товариства; підписувати рішення учасника та/або протоколи загальних зборів учасників Товариства; підписувати Статут Товариства у новій редакції; заповнювати, підписувати та подавати заяви про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ЄДР), підписувати інші документи, одержувати необхідні довідки та документи, в тому числі опис, виписки, витяги з ЄДР, надавати та отримувати усні та письмові пояснення, сплачувати державне мито, розписуватися та виконувати всі інші юридично значимі дії, пов`язані з виконанням цієї довіреності та в межах наданих повноважень.

У подальшому, в кінці травня 2020 року ОСОБА_10 , перебуваючи у м. Київ, діючи відповідно до раніше досягнутих домовленостей, реалізуючи спільний з невстановленими особами злочинний умисел, спрямований на внесення в документи, які відповідно до закону подавалися для проведення державної реєстрації на території м. Харкова юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, а також той факт, що вона не буде формувати статутний капітал суб`єкта господарювання, вести від його імені господарську діяльність та фактично не буде його керівником, передала невстановленому чоловіку «Особа 1» засоби вчинення кримінального правопорушення, а саме: оригінал свого паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 28.10.2016 Оболонським РВ у м. Києві ГУ ДМС України в Харківській області, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру № НОМЕР_1 на своє ім`я та довіреність № 6149 від 22.05.2020, посвідчену 22.05.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 на представлення її інтересів як учасника ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

З метою доведення злочинних намірів ОСОБА_10 до завершення, у кінці травня 2020 року, невстановлені особи, перебуваючи на території м. Харкова, на підставі отриманих від ОСОБА_10 довіреності, копій паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, виготовили необхідні для проведення державної реєстрації зміни до відомостей про юридичну особу проекти установчих документів щодо перереєстрації на ОСОБА_10 суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), та які містили завідомо неправдиві відомості про мету і предмет діяльності суб`єктів господарювання, їх місцезнаходження, розмір майнового внеску, статутного капіталу, тощо, а саме:

- рішення № 1 Учасника ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) від 25.05.2020, в якому зазначено: 1) звільнити з посади директора Товариства ОСОБА_14 з 29.05.2020 згідно поданою нею заявою; 2) призначити директором Товариства ОСОБА_10 з 01.06.2020 з обмеженням представництва згідно статуту; 3) збільшити статутний капітал Товариства за рахунок грошового та майнового внесків учасника Товариства до 395 169,00 грн.; 4) виключити всі попередні види економічної діяльності Товариства та включити види діяльності, зазначені у вказаному Рішенні № 1; 5) включити наступні види діяльності, а саме: Код КВЕД 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами (основний) та інші види діяльності; 6) затвердити статут Товариства у новій редакції, учаснику підписати статут Товариства у новій редакції; заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) від 25.05.2020; акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) від 25.05.2020; квитанції про сплату адміністративного збору за проведення державної реєстрації змін ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) від 25.05.2020; статут ТОВ ' ІНФОРМАЦІЯ_3 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), місто Харків - 2020, затверджений Рішенням №1 від 25.05.2020, в якому зазначено ОСОБА_10 , як засновника товариства.

Так, видаючи довіреність № 6149 від 22.05.2020, посвідчену 22.05.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , відповідно до якої від імені ОСОБА_10 невстановленими особами були складені та підписані вищевказані документи, остання усвідомлювала, що відомості у них не будуть відповідати дійсності, оскільки вона не мала наміру бути керівником ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) та здійснювати фінансово-господарську діяльність від імені вказаного суб`єкта господарювання, а також не набувала частки в статутному капіталі ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), не вносила власних коштів до статутного капіталу товариства та фактично не стала власником цього підприємства.

В подальшому, у кінці травня 2020 року, точну дату та час не встановлено, невстановлені особи, перебуваючи у приміщенні нотаріуса, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , тобто на території Київського району м. Харкова, передали зазначені реєстраційні документи ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), які містятьзавідомо неправдиві відомості, приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_15 для проведення державної реєстрації змін ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), якою 27.05.2020 проведено державну реєстрацію змін вказаного суб`єкта господарювання, про що внесені відповідні записи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за № 3083458.

Після проведення державної реєстрації змін юридичної особи ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) ОСОБА_10 отримала від невстановленої особи грошову винагороду розмір якої не встановлено, чим фактично довела свій злочинний умисел до кінця.

Отже, ОСОБА_10 , діючи з корисливих мотивів, виконавши всі перелічені вище дії, запропоновані останній невстановленими особами, будучи зацікавленою в отриманні грошової винагороди та фактично надавши довіреність на представництво її інтересів, що надало змогу провести від її імені реєстраційні дії відносно суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), досягла своєї злочинної мети у вигляді пособництва у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації (перереєстрації) юридичної особи - ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), завідомо неправдивих відомостей.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_16 , за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1 КК України, як пособництво у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, вчиненому за попередньою змовою групою осіб (в редакції Закону № 361-IX від 06.12.2019).

Обвинувачена ОСОБА_16 відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , перебуває у шлюбі, зареєстрованому 02 березня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис № 297, дошлюбне прізвище ОСОБА_17 (т.1, а.с. 98 зворот).

На зазначений вирок суду першої інстанції захисником ОСОБА_7 подана апеляційна скарга.

В своїй апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок ІНФОРМАЦІЯ_7 від 14.04.2025 року щодо ОСОБА_8 , визнавши останню невинуватою за пред`явленим обвинуваченням за ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 205-1 КК України та виправдати її на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведеністю наявності в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1 КК України.

Захисник також просив повторно дослідити всі письмові матеріали справи, викладені у мотивувальній частині вироку суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу, захисник вказує на те, що при ухваленні оскаржуваного вирок суд першої інстанції не дав належну оцінку допущені органом досудового розслідування істотних вимог кримінального процесуального закону, а саме 19.06.2022 року прокурором, в порушення вимог ст. 217 КПК України та Положення про ЄРДР від 30.06.2020, по кримінальному провадженню №0000069 було винесено постанову про виділення матеріалів кримінального провадження, які в подальшому стороною обвинувачення зареєстровано в ЄРДР за №0000155, однак ОСОБА_10 ( ОСОБА_18 ) на цей час не мала статусу підозрюваної та в межах кримінального провадження №0000069 розслідувалося одне єдине кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.27 - ч.3 ст.212 КК України. Зазначає, що судом першої інстанції не наведено переконливих доводів, що допущена прокурором описка в постанові про виділення кримінального провадження №0000155 не вплинула на правомірність виділення матеріалів кримінального провадження.

Захисник також зазначає, що судом не надано належної оцінки тому факту, що зміна підслідності у кримінальному провадженні №0000155 від 20.06.2020 відбулась з істотним порушенням вимог КПК України, оскільки постанова заступника генерального прокурора ОСОБА_19 про визначення підслідність у кримінальному провадженні № 0000155 від 20.06.2022 за слідчими слідчого управлінням ГУНП в Харківській області винесена без вивчення матеріалів цього провадження, без належної мотивації оцінки досудового розслідування як неефективного з боку ІНФОРМАЦІЯ_8 , всупереч офіційній інформації про штатну чисельність детективів ІНФОРМАЦІЯ_8 та наявності інших кримінальних проваджень за ст.205-1 КК України, які розслідуються ІНФОРМАЦІЯ_8 та по яким було повідомлено про підозру іншим особам. А тому, як зазначає захисник, вказана постанова заступника генерального прокурора ОСОБА_19 є незаконною та призвела до недотримання законної правової процедури, що є наслідком визнання всіх доказів по кримінальному провадженню, як таких, що зібрані (отримані) неуповноваженими особами (органом) у конкретному кримінальному провадженні, з порушенням установленого законом порядку.

Крім того, захисник вказує на те, що перший заступник Генерального прокурора ОСОБА_19 не мав повноважень виносити вказану постанову про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, оскільки він не здійснював в той час нагляд за ІНФОРМАЦІЯ_8 , а це здійснював прокурор ОСОБА_20 . Доказів неможливості виконання обов`язків прокурором ОСОБА_20 , ОСОБА_21 вказана постанова не містить, в матеріалах справи також відсутні такі докази.

Окрім цього, захисник зазначає, що призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні відбулось з істотним порушенням КПК України, оскільки з 20.06.2022 року по 26.06.2022 року заступник керівника ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_22 перебував у щорічній відпустці, не був на робочу місці та не мав процесуальних повноважень виносити постанову від 20.06.2020 та призначати групу прокурорів. Вказана постанова є незаконною та призвела до недотримання законної правової процедури, що є наслідком визнання всіх доказів по кримінальному провадженню, як таких, що зібрані (отримані) неуповноваженими особами (органом) у конкретному кримінальному провадженні, з порушенням установленого законом порядку. При цьому, судом залишилося поза увагою той факт, що при виділенні матеріалів кримінального провадження № 0000155 від 20.06.2022 не було долучено до матеріалів постанову про призначення групи прокурорів та постанову про призначення групи слідчих у кримінальному провадженню №0000069, а тому висновки суду про те, що прокурор ОСОБА_6 , є прокурором у кримінальному провадженні № 0000069 від 29.06.2021, з якого виділені матеріали кримінального провадження № 0000155 від 20.06.2022, є припущенням та не підтверджені матеріалами справи.

Також захисник посилається на те, що в оскаржуваному вироку судом першої інстанції не встановлено місце, час, спосіб та суб`єкт вчинення кримінального правопорушення, судом не наведено відомості, коли ж саме, де ж саме та яким способом було вчинено кримінальне правопорушення, не зазначено висновків щодо винуватості обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, форму вини, мотиву і мети злочину.

Апелянт також вказує на те, що обвинувальний акт не містить точного місця та часу вчинення кримінального правопорушення і в обвинуваченні зазначено лише на змову ОСОБА_16 з « ОСОБА_23 », але його роль та дії не розкриті, відсутні конкретні обставини щодо підробки документів, матеріали справи не містять доказів про усвідомлення протиправного характеру дій ОСОБА_16 та її безпосередню участі у видачі довіреності для реєстрації ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 ". Зазначає, що у матеріалах справи відсутній висновок почеркознавчої експертизи довіреності та докази, що підтверджують наявність прямого умислу ОСОБА_16 на вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, а в пред`явленому обвинуваченні не розкрито ролі кожної особи в інкримінованому злочині, не зазначено конкретної суми отриманої грошової винагороди, з суті обвинувачення не зрозуміло, які саме завідомо неправдиві відомості були внесені в реєстраційні документи, щоб забезпечити чітке розуміння складу кримінального правопорушення.

Крім того, захисник зазначає, що показання свідка ОСОБА_24 не підтверджують вину ОСОБА_16 за предявленим обвинуваченням, в оскаржуваному вироку суд належним чином не навів детальних мотивів щодо оцінки кожного доказу у справі.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи захисника та обвинуваченої, які просили задовольнити апеляційну скаргу сторони захисту, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши оскаржуваний вирок, колегія суддів, вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягають, зважаючи на наступне.

В межах апеляційного розгляду вирішувалося за клопотанням захисника питання щодо необхідності повторного дослідження доказів.

Вказане клопотання сторони захисту про повторне дослідження доказів в кримінальному провадженні задоволенню не підлягає, оскільки, відповідно до ч.3 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

При цьому належить врахувати те, що у постанові Верховного Суду від 09.07.2019 р. (справа № 676/603/17) зазначено, що « … відповідно до положень ст.404 КПК, повторне дослідження доказів є правом, а не обов`язком суду». Таку ж позицію підтримала і ІНФОРМАЦІЯ_10 (справа № 640/6847/15-к).

Натомість захисник обґрунтовує своє клопотання лише доводами про свою незгоду з оцінкою доказів, на які суд послався у вироку.

З огляду на викладене та вимоги ч.3 ст.404 КПК України, підстави для задоволення такого клопотання сторони обвинувачення про повторне дослідження доказів та обставин кримінального провадження, відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Із цього випливає, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті, що ставлять під сумнів винуватість обвинуваченого, проаналізувати їх та дати їм оцінку.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, перш ніж ухвалювати обвинувальний чи виправдувальний вирок, суд першої інстанції, з дотриманням норм ст. ст. 17, 22, 23 КПК України, повинен дослідити всі докази сторони обвинувачення та докази і позицію сторони захисту, надати їм належну, логічну оцінку, виходячи з вимог ст.ст. 91, 94 КПК України, та за наявністю підстав - визнати такі докази неналежними, недопустимими чи недостовірними, що в свою чергу унеможливить вибірковість їх оцінки.

Крім того згідно з п. 15 ст.7, ст.22 КПК України, однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні суду своїх доказів і у доведенні перед ним їх переконливості.

При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Колегія суддів дійшла висновку, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону суд виконав в повному обсязі.

Суд першої інстанції дійшов законного, обґрунтованого та вмотивованого висновку про доведеність пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення за ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 205-1 КК України (в редакції Закону № 361-IХ від 06.12.2019), як пособництво у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Надаючи оцінку апеляційним доводам захисника ОСОБА_7 щодо недоведеності вини ОСОБА_8 за пред`явленим обвинуваченням, колегія суддів виходить із правової позиції, висловленій в постанові Верховного Суду від 28.04.2025 у справі №148/31/23 (провадження № 51-4336км24).

Зокрема, колегія суддів виходить із того, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Законодавець вимагає лише, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням, що у даному провадженні було дотримано.

Колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг сторони захисту, встановила, що суд першої інстанції з достатньою повнотою, в межах визначеного судом обсягу, дослідив обставини та докази вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 правопорушення згідно пред`явленого обвинувачення і обґрунтовано дійшов висновку про її винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 205-1 КК України.

На підтвердження винуватості ОСОБА_8 та доведеності її вини у вчиненні кримінального правопорушення згідно пред`явленого обвинувачення, суд обґрунтовано послався на показання свідка ОСОБА_24 .

Зокрема, під час свого допиту в суді першої інстанції свідок ОСОБА_24 пояснив, що він працює на підприємстві ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_11 » близько 50 років, знає усіх хто орендує приміщення за адресою АДРЕСА_5 . Підприємство під назвою ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » йому не відомо, дане підприємство, його офіс ніколи не був розташований за вищевказаною адресою. Назву даного підприємства у переліку орендарів даної будівлі ніколи не бачив, як і їх працівників, в оренду приміщення в цій будівлі ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ніколи не здавались, що було підтверджено бухгалтером, в списках дане підприємство ніколи не було зазначено. З 2020 років до війни в будівлі працювало 12 працівників, він контролював технічне забезпечення орендарів, постачання та сплату за електроенергію.

Вищезазначений свідок у цьому кримінальному провадженні був попереджений судом про кримінальну відповідальність за надання завідома неправдивих показань і стороною захисту не надано будь-яких об`єктивних доказів, що свідки надавали завідомо неправдиві показання та мають намір обмовити обвинувачену.

Будь-яких доказів про те, що свідок не міг пам`ятати події, які мали місце згідно формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обвинуваченою та її захисником суду апеляційної інстанції не надано, у зв`язку з чим у колегії суддів відсутні процесуальні підстави ставити під сумнів зазначені вище показання свідків.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст.7, ч. 1 ст.26 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні суб`єктами кримінального провадження своїх процесуальних прав в межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Отже, сторона захисту у змагальному процесі не була позбавлена можливості також задавати свідку питання, у тому числі з метою підтвердження версії щодо відсутності в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 205-1 КК України.

Обвинуваченою та її захисником не надано суду доказів, які б свідчили про особисту зацікавленість вищезазначених свідка у розгляді цього кримінального провадження, оскільки цей свідок ретельно допитувався в ході судового розгляду в суді першої інстанції, він надавав детальні показання щодо обставин, пов`язаних із вчиненим ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 205-1 КК України, попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, а тому підстав вважати, що свідок мають намір обмовити обвинувачену немає.

Згідно ч.4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу, а тому апеляційна скарга в цій частині є необґрунтованою та безпідставною.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що показання свідка, попередженого про кримінальну відповідальність і безпосередньо допитаного під час судового розгляду, є стабільними протягом усього розгляду і узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, які в свою чергу свідчать про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй злочину.

При цьому, колегія суддів ставиться критично до апеляційних доводів захисника про те, що судом першої інстанції необґрунтовано та помилково взяті до уваги показання свідка ОСОБА_24 , які, на думку апелянта, є показаннями з чужих слів, оскільки, з огляду на їх зміст, наведений у вироку, цей свідок повідомляв суду виключно ті факти та обставини, очевидцем яких він був безпосередньо.

Крім того, для визначення того, чи є показання, в яких передаються висловлювання іншої особи, показаннями з чужих слів у значенні с. 97 КПК, необхідно встановити, чи надаються або використовуються ці висловлювання іншої особи для доведення існування того факту, про який стверджується в цьому переданому висловлюванні. Показання,

які містять висловлювання іншої особи, надані з іншою метою, наприклад, для доведення того, що інша особа висловилася саме так за певних обставин, не можуть вважатися показаннями з чужих слів відповідно до ст. 97 КПК, оскільки у такому разі вони є повідомленням про факт висловлювання, який свідок безпосередньо спостерігав.

Отже, порушень ст. 97 КПК України, на чому наполягає захисник в своїй апеляційній скарзі, колегія суддів, дослідивши усі матеріали судового провадження та оскаржуваний вироку, не вбачає.

Крім того, судом першої інстанції співставлено, проаналізовано і покладено в основу обвинувального вироку відомості, що містяться, зокрема, у:

- протоколі огляду від 06.08.2021 року податкової адреси підприємства ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою АДРЕСА_5 , знаходиться багатоповерхова нежитлова будівля сірого кольору на фасаді якої знаходяться вивіски. При вході в будівлю на першому поверсі розміщено рекламні вивіски підприємств, вивіска ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ЄДРПОУ НОМЕР_2 відсутня. Жодної інформації про господарську діяльність даного підприємства, місцезнаходження офісного та інших приміщень, а також ознак ведення фінансово-господарської діяльності підприємства в даній будівлі в ході огляду не встановлено. Підприємство за податковою адресою не знаходиться;

- повідомленні від 16.02.2022 року за підписом головного інженера ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_11 » ОСОБА_25 , інформував сторону обвинувачення про відсутність перебування в офісній будівлі за адресою: АДРЕСА_5 , підприємства ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », відсутність договорів оренди з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », та отримання оплати від ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 »;

- відомостях з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ІНФОРМАЦІЯ_12 про суми виплачених доходів ОСОБА_10 від ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » нараховано доход у виді заробітної плати за три квартали 2020 року в розмірі 9500 грн.;

- ухвалі слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09.12.2021 про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів АТ « ІНФОРМАЦІЯ_13 »;

- протоколі тимчасового доступу до речей та документів від 28.12.2021 року із додатками, згідно якого, проведено тимчасовий доступ у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_13 » та вилучено справу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що оформлено протоколом із описом вилучених речей і документів, що є додатком до протоколу із електронним носієм інформації про рух грошових коштів з розшифруванням контрагентів по банківському рахунку в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_13 » (ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) у 1 паперовому конверті та копіями документів юридичної справи по оформленню рахунку на 35 арк., які складені старшим слідчим ОСОБА_26 ;

- ухвалі слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.11.2021 про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_14 »;

- протоколі тимчасового доступу до речей та документів від 23.12.2021, відповідно до якого, окрім іншого, у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_14 » вилучено копії документів юридичної справи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що оформлено протоколом із описом вилучених речей і документів, що є додатком до протоколу, ІР адреси в електронному вигляді, які складені старшим слідчим ОСОБА_26 ;

- ухвалі слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.06.2022 про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів у ІНФОРМАЦІЯ_15 ;

- протоколі тимчасового доступу до речей та документів від 27.06.2022 року, відповідно до відомостей якого, у ІНФОРМАЦІЯ_15 вилучено реєстраційну справу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що оформлено протоколом із описом вилучених речей і документів, що є додатком до протоколу на 83 арк., які складені старшим слідчим ОСОБА_26 . Під час тимчасового доступу вилучено, підписану 22.05.2020 ОСОБА_10 , в офісі нотаріуса, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , довіреність на ім`я « ОСОБА_12 » та « ОСОБА_13 » представляти її інтереси як учасника ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) в усіх установах, підприємствах…та у подальшому з метою завершення намірів особи провадження щодо яких виділено, перебуваючи на території м. Харкова, на підставі отриманих від ОСОБА_10 довіреності, копій паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, виготовили необхідні для проведення державної реєстрації зміни до відомостей про юридичну особу проекти установчих документів щодо перереєстрації на ОСОБА_10 суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), та які містили завідомо неправдиві відомості про мету і предмет діяльності суб`єктів господарювання, їх місцезнаходження, розмір майнового внеску, статутного капіталу, тощо (т.3 арк.5-95).

Отже, з вищенаведених показань свідка ОСОБА_24 та долучених до справи доказів об`єктивно вбачається, що ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, виконавши всі дії, запропоновані останній невстановленими особами, будучи зацікавленою в отриманні грошової винагороди та фактично надавши довіреність на представництво її інтересів, що надало змогу провести від її імені реєстраційні дії відносно суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), досягла своєї злочинної мети у вигляді пособництва у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації (перереєстрації) юридичної особи - ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), завідомо неправдивих відомостей, тобто вчинила інкримінований їй злочин, передбачений ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 205-1 КК України (в редакції Закону № 361-IX від 06.12.2019).

Більш того, відомості цих письмових доказів повністю узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_24 , наданих ним в суді першої інстанції, про те, що в офісній будівлі за адресою: АДРЕСА_5 , підприємство під назвою ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ніколи не було розташовано.

При цьому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що досліджені судом докази в своїй сукупності підтверджують місце, час, спосіб та суб`єкта вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника в цій частині є суб`єктивною та безпідставною.

Колегія суддів також критично ставиться до доводів захисника про необхідність скасування оскаржуваного вироку з підстав того, що органом досудового розслідування та під час судового розгляду не встановлено конкретної суми грошової винагороди, яку отримала ОСОБА_8 від невстановленої особи, оскільки зазначені обставини не мають значення при кваліфікації дій особи за ст.205-1 КК України, кримінальна відповідальність за вчинення якого настає у разі внесення особою в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості.

Крім того, з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, чітко вбачається, що в кінці травня 2020 року ОСОБА_10 , перебуваючи у м. Київ, діючи відповідно до раніше досягнутих домовленостей, реалізуючи спільний з невстановленими особами злочинний умисел, спрямований на внесення в документи, які відповідно до закону подавалися для проведення державної реєстрації на території м. Харкова юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, а також той факт, що вона не буде формувати статутний капітал суб`єкта господарювання, вести від його імені господарську діяльність та фактично не буде його керівником, передала невстановленому чоловіку «Особа 1» засоби вчинення кримінального правопорушення, а саме: оригінал свого паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 28.10.2016 Оболонським РВ у м. Києві ГУ ДМС України в Харківській області, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру № НОМЕР_1 на своє ім`я та довіреність № 6149 від 22.05.2020, посвідчену 22.05.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 на представлення її інтересів як учасника ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ). З метою доведення злочинних намірів ОСОБА_10 до завершення, у кінці травня 2020 року, невстановлені особи, перебуваючи на території м. Харкова, на підставі отриманих від ОСОБА_10 довіреності, копій паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, виготовили необхідні для проведення державної реєстрації зміни до відомостей про юридичну особу проекти установчих документів щодо перереєстрації на ОСОБА_10 суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), та які містили завідомо неправдиві відомості про мету і предмет діяльності суб`єктів господарювання, їх місцезнаходження, розмір майнового внеску, статутного капіталу, тощо, а саме:

- рішення № 1 Учасника ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) від 25.05.2020, в якому зазначено: 1) звільнити з посади директора Товариства ОСОБА_14 з 29.05.2020 згідно поданою нею заявою; 2) призначити директором Товариства ОСОБА_10 з 01.06.2020 з обмеженням представництва згідно статуту; 3) збільшити статутний капітал Товариства за рахунок грошового та майнового внесків учасника Товариства до 395 169,00 грн.; 4) виключити всі попередні види економічної діяльності Товариства та включити види діяльності, зазначені у вказаному Рішенні № 1; 5) включити наступні види діяльності, а саме: Код КВЕД 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами (основний) та інші види діяльності; 6) затвердити статут Товариства у новій редакції, учаснику підписати статут Товариства у новій редакції; заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) від 25.05.2020; акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) від 25.05.2020; квитанції про сплату адміністративного збору за проведення державної реєстрації змін ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) від 25.05.2020; статут ТОВ ' ІНФОРМАЦІЯ_3 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), місто Харків - 2020, затверджений Рішенням №1 від 25.05.2020, в якому зазначено ОСОБА_10 , як засновника товариства. В подальшому, у кінці травня 2020 року, точну дату та час не встановлено, невстановлені особи, перебуваючи у приміщенні нотаріуса, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , тобто на території Київського району м. Харкова, передали зазначені реєстраційні документи ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), які містять завідомо неправдиві відомості, приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_15 для проведення державної реєстрації змін ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), якою 27.05.2020 проведено державну реєстрацію змін вказаного суб`єкта господарювання, про що внесені відповідні записи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за № 3083458.

Таким чином, зазначені обставини повністю спростовують апеляційні доводи захисника про те, що під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено час, місце, спосіб та інші обставини, а також винуватість обвинуваченої у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета.

Належить також зазначити, що, відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею, а тому доводи захисника щодо не зазначення більш конкретних дій інших особі, з якими за попередньою змовою діяла ОСОБА_8 в групі осіб, на переконання колегії суддів, є неспроможними.

Отже, судом першої інстанції правильно було встановлено в діях обвинуваченої складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 205-1 КК України (в редакції Закону № 361-IX від 06.12.2019), а тому колегія суддів критично ставиться до апеляційних доводів сторони захисту щодо недоведеності вини ОСОБА_8 за пред`явленим обвинуваченням.

Колегія суддів також не погоджується з апеляційними доводами захисника про порушення органом досудового розслідування істотних вимог кримінального процесуального законодавства, у звязку з чим усі докази у цій справі є недопустимими, з наступних підстав.

Так, під час судового розгляду встановлено, що 29.06.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за № 0000069 від 29.06.2021 за фактом пособництва невстановленими особами в умисному ухиленні від сплати податків службовими особами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) в особливо великих розмірах за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 3 ст. 212 КК України. Підставою для внесення до ЄРДР відомостей про вчинення вищевказаного кримінального правопорушення став акт податкової перевірки ІНФОРМАЦІЯ_16 №2879/20-40-18-16-05 від 19.02.2021.

В подальшому, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000069 від 29.06.2021 на підставі рапорту прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 19.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені 20.06.2022 відомості за № 0000155 за фактом пособництва ОСОБА_10 невстановленим особам у внесенні завідомо неправдивих відомостей в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), та в подальшому їх поданні для такої реєстрації, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 205-1 КК України.

20.06.2022 заступником керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_22 винесено постанову про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000155 від 20.06.2022.

Проте, прокурор відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 , є прокурором у кримінальному провадженні № 0000069 від 29.06.2021, з якого виділені матеріали кримінального провадження № 0000155 від 20.06.2022.

Відповідно до постанови від 22.06.2022 прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 визначено підслідність кримінального провадження № 0000155 від 20.06.2022 за першим відділом детективів захисту економіки у фіскальній сфері Бюро економічної безпеки України на підставі ч. 3 ст. 216, ч. 2 ст. 218 КПК України.

В подальшому постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_19 від 24.06.2022 визначено підслідність у кримінальному провадженні № 0000155 від 20.06.2022 за слідчими слідчого управлінням ГУНП в Харківській області.

27.06.2022 року заступником керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_22 винесено постанову про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000155 від 20.06.2022 після визначення підслідності.

28.06.2022 створено слідчу групу для проведення досудового розслідування.

29.06.2022 прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 , який є прокурором у кримінальному провадженні № 0000069 від 29.06.2021 виділені матеріали до кримінального провадження № 0000155 від 20.06.2022

29.06.2022 прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 виділені матеріали до кримінального провадження № 0000155 від 20.06.2022 з кримінального провадженні № 0000069 від 29.06.2021.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами). Не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. У таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства. Положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються . Матеріали досудового розслідування не можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. Рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором.

При цьому, норми чинного КПК України не містять заборони виділення з кримінального провадження, в якому не пред`явлено підозри певній особі та в якому продовжується досудового розслідування, матеріалів іншого кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за іншою попередньою правовою кваліфікацією діяння та щодо особи, якій ще не пред`явлено підозри.

Колегія суддів не погоджується з доводами захисника щодо відсутності повноважень у першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_19 про зміни підслідності у цьому кримінальному провадженні, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійсненням ним досудового розслідування в умовах воєнного стану.

Колегія суддів також враховує, що зміни в ч.5 ст.36 КПК України, якою також керувався перший заступника Генерального прокурора ОСОБА_19 при прийнятті постанови від 24.06.2022, були внесені законом № 2201-IX від 14.04.2022, а тому посилання захисника на постанову об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24.05.2021 року (справа № 640/5023/19), є безпідставним.

Крім того, відповідно до п 1.1. наказу ІНФОРМАЦІЯ_17 від 08.06.2022 «Про внесення змін до наказу Генерального прокурора від 08.07.2021 № 226 «Про розподіл обов`язків між керівництвом ІНФОРМАЦІЯ_17 » перелік обов`язків першого заступника Генерального прокурора викласти у такій редакції: перший заступник Генерального прокурора ОСОБА_19 відповідає за стан організації роботи з питань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, що посягають на функціонування економіки та кібербезпеку держави.

Таким чином, виходячи з вищезазначених повноважень, перший заступник Генерального прокурора ОСОБА_19 мав право, відповідно до ч. 5 ст. 36 КПК України, доручити здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 205-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000155 від 20.06.2022 за слідчим слідчого управлінням ГУНП в Харківській області.

При цьому, колегія суддів зазначає, що в своїй постанові від 24.06.2022 перший заступник Генерального прокурора ОСОБА_19 навів достатні та належно обґрунтовані підстав для зміни підслідності у цьому кримінальному провадженні (т.2 арк.13-14), а тому апеляційна скарга захисника в цій частині також є суб`єктивною і безпідставною.

Належить також врахувати, що відповідно до ч. 2 ст. 218 КПК України прокурор у разі самостійного виявлення обставин, що свідчать про необхідність визначення іншої підслідності, протягом десяти днів з дня встановлення таких обставин зобов`язаний прийняти постанову про визначення підслідності, у зв`язку з чим доводи прокурора про те, що перший заступник Генерального прокурора ОСОБА_19 не мав право приймати постанови без наявності в своєму розпорядженні матеріалів кримінального провадження № 0000155 від 20.06.2022, на думку колегії суддів, є неспроможними.

Колегія суддів враховує правові висновки ІНФОРМАЦІЯ_18 , відображеної у мотивувальній частині постанови від 31.08.2022 у справі № 756/10060/17 (провадження № 13-3 кс 22), відповідно до якої, невідповідність тим чи іншим вимогам закону не в будь-якому випадку нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, а лише в разі, якщо вона (невідповідність) призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Адже для прийняття законного й обґрунтованого рішення суд має отримувати максимально повну інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування, надаючи сторонам у змагальній процедурі достатні можливості перевірити й заперечити цю інформацію.

При цьому, в своїй апеляційній скарзі захисник не зазначає, яким чином проведення досудового розслідування іншим органом досудового розслідування, ніж визначено у ст. 216 КПК України, має наслідком порушення прав та свобод ОСОБА_8 , гарантованих законами та Конституцією України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у цьому конкретному випадку під час судового розгляду не встановлено недотримання належної правової процедури застосування ч. 5 ст. 36 КПК та порушення вимог статей 214, 216 КПК України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що всі докази, які долучені до матеріалів цього кримінального провадженні, були отримані органом досудового розслідування під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000069 від 29.06.2021, з якого виділені матеріали до кримінального провадження № 0000155 від 20.06.2022.

При цьому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що усі зібрані докази до виділення матеріалів в окреме провадження є допустимими, зберігають своє доказове значення, а тому підстави для визнання таких недопустимими у суду немає, що повністю узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, що викладені в його постанові від 20.03.2023 у справі №761/37510/18.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вмотивованого та обґрунтованого висновку, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 205-1 КК України, оскільки у вироку суду першої інстанції в повній відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 за пред`явленим обвинуваченням, які суд дослідив та оцінив із дотриманням положень ст. 94 КПК України.

В основу обвинувального вироку покладено виключно ті докази, що не викликають сумнівів у їхній достовірності. Зі змісту вказаного вироку вбачається, що суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку виклав формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, встановив і зазначив місце та спосіб вчинення злочину.

Судом першої інстанції повністю дотримані вимоги чинного законодавства, досліджено усі обставини кримінального провадження та оцінено надані докази з точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, оскільки стороною захисту не доведено наявність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та виправдання ОСОБА_8 за пред`явленим обвинуваченням, з урахуванням доводів, наведених в апеляційних скаргах сторони захисту.

Тобто, апеляційні доводи захисника ОСОБА_7 не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, а тому, на переконання колегії суддів, така позиція апелянтів пов`язана з обраним способом захисту, що обумовлює необхідність відмови у задоволенні поданих апеляційних скарг.

Отже, версія та доводи сторони захисту про незгоду з оскаржуваним вироком в частині визнанням ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 205-1 КК України (в редакції Закону № 361-IX від 06.12.2019), суперечливість та відсутність достовірних доказів на підтвердження вини обвинуваченої у інкримінованому їй злочині мають суто суб`єктивний і безпідставний характер, оскільки під час судового розгляду в суді першої інстанції об`єктивно встановлено, що ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, виконавши всі дії, запропоновані останній невстановленими особами, будучи зацікавленою в отриманні грошової винагороди та фактично надавши довіреність на представництво її інтересів, що надало змогу провести від її імені реєстраційні дії відносно суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), досягла своєї злочинної мети у вигляді пособництва у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації (перереєстрації) юридичної особи - ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), завідомо неправдивих відомостей.

Щодо інших доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про незаконність оскарженого вироку колегія суддів враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1) ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).

Колегія суддів розцінює не визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 205-1 КК України, як обраний засіб захисту від пред`явленого обвинувачення і бажання уникнути відповідальності за скоєне.

Належить також зазначити, що ч.2 ст. 17 КПК України передбачає, що винуватість особи має бути доведена «поза розумним сумнівом». Стандарт доведення винуватості «поза розумним сумнівом» полягає у тому, що за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, які були досліджені в суді, можливо дійти висновку про те, що встановлена під час судового розгляду сукупність обставин, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка була предметом судового розгляду, крім того, що кримінальне правопорушення вчинене і обвинувачений є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Кожен доказ має підтверджувати певну обставину, яка має значення для конкретного кримінального провадження, і лише сукупність усіх доказів, оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, у своєму взаємозв`язку доводять винуватість чи невинуватість особи. Тобто, суд робить свій висновок не на окремо взятому доказі, а на сукупності доказів (як прямих, так і непрямих), які доповнюють та уточнюють один одного.

У вироку суду в повній відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 205-1 КК України, які суд дослідив та оцінив із дотриманням положень ст. 94 КПК України. В основу обвинувального вироку покладено виключно ті докази, що не викликають сумнівів у їхній достовірності. Зі змісту вказаного вироку вбачається, що суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку виклав формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, встановив і зазначив місце, час, спосіб вчинення злочину, його наслідки.

Судом першої інстанції також повністю дотримані вимоги чинного законодавства, досліджено усі обставини кримінального провадження та оцінено надані докази з точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

Стороною захисту не доведено наявність підстав для виправдання обвинуваченої за пред`явленим обвинуваченням чи скасування оскаржуваного вироку, з урахуванням доводів, наведених в апеляційній скарзі захисника.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були би підставами для скасування судового рішення при перевірці цього кримінального провадження, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, оскаржуване судове рішення в частині визнання ОСОБА_8 винною за пред`явленим обвинуваченням є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки відповідає вимогам ст.ст.370, 374 КПК України.

Натомість, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції щодо необхідності, в порядку ст.379 КПК України, виправити описку, що допущено у вступній частині оскаржуваного вироку в номері кримінального провадження, що розглянуто судом.

Разом з цим, після ухвалення оскаржуваного вироку та на час надходження справи до суду апеляційної інстанції сплили строки, передбачені ст.49 КК України.

Зокрема, як вбачається з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обвинувачена ОСОБА_8 вчинила інкримінований їй злочин в кінці травня 2020 року.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 205-1 КК України (в редакції Закону № 361-IХ від 06.12.2019), є нетяжким злочином.

Відповдіно до п.3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Згідно ч.5 ст.74 КК України, особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

У разі якщо особа заперечує проти закриття справи через закінчення строків давності, суд має звільнити її від покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, яка є спеціальною нормою та застосовується саме у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11.05.2021 у справі № 127/10146/20).

Колегія суддів також бере до уваги правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06.12.2021 року у справі № 521/8873/18 (провадження № 51-413 кмо 21), за змістом п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, частинами 1,4ст.286, ч. 3 ст.288 КПК України суди першої та апеляційної інстанцій мають обов`язок відповідно роз`яснити особі, яка притягується до кримінальної відповідальності, що на момент судового розгляду чи апеляційного перегляду закінчились строки давності притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст. 49 КК України, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК України, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2ст. 284 КПК України, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та наслідки такого заперечення.

При цьому, колегією суддів повністю виконанні вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону, але сторона захисту заперечували проти закриття провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284, ч.1 ст.417 КПК України та вважала за необхідне продовжувати судовий розгляд.

Отже, на час перегляду вироку ІНФОРМАЦІЯ_7 від 14.04.2025 в апеляційному порядку минули строки давності, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, але ОСОБА_8 заперечувала щодо звільнення її від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, вирок ІНФОРМАЦІЯ_7 від 14.04.2025 належить змінити та звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання за цим вироком на підставі п.3 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 2, ст.ст. 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок ІНФОРМАЦІЯ_7 від 14 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_8 - змінити.

На підставі п.3 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України, звільнити ОСОБА_8 від призначеного судом першої інстанції покарання за ч.5 ст.27 ч.2 ст.205-1 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

В решті вирок Київського районного суду м.Харкова від 14 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді :