Провадження 1кп-932/648/25
Справа 932/7868/24
УХВАЛА

Іменем України

5 серпня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра

у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000101, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Узбекистану, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ

У провадженні Шевченківського районного суду міста Дніпра знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України. Щодо обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 16.06.2025 року продовжений на строк шістдесят діб, тобто строком до 14.08.2025 року включно.

Прокурором заявлене клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб з тих підстав, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, а також у корисливому злочині проти власності, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, він офіційно не працює та не має будь - якого легального джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків та реєстрації за місцем проживання, а враховуючи, що на теперішній час, у зв`язку з воєнними діями, здійснюється обов`язкова евакуація населення з території Донецької області, він може вчинити спроби переховування на тимчасово окупованих територіях України, тому існують ризики, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування більш м`якого запобіжного заходу вважала недоцільним, як і застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Захисник адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив відмовити у його задоволенні та обрати інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки клопотання формальне, доказів на обґрунтування ризиків прокурором не надано, а тільки тяжкість обвинувачення не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію захисника.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 до розгляду кримінальної справи по суті на строк шістдесят днів та відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, виходячи з наступного.

ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи та корисливому злочині проти власності, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, він офіційно не працює та не має будь - якого легального джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків та реєстрації за місцем проживання, а з врахуванням, що на теперішній час, у зв`язку з воєнними діями, здійснюється обов`язкова евакуація населення з території Донецької області де проживає обвинувачений, він може вчинити спроби переховування на тимчасово окупованих територіях України, а також з урахуванням стадії процесу, коли свідки обвинувачення не допитані, а матеріали кримінального провадження у тому числі протоколи допиту зазначених осіб відкриті стороні захисту, реально існують обґрунтовані ризики, що обвинувачений буде переховуватися від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Суд вважає, що ризики, які враховувалися судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого останньому обвинувачення, а також тяжкість кримінальних правопорушень, характер та обставини протиправних діянь, в яких він обвинувачується, його особистість, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту та суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Також, суд враховує характер кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку.

На підставі викладеного суд, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора і продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та відмову у задоволенні клопотання сторони захисту про обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

З огляду на викладене, та з урахуванням положень ст.ст. 182, 183 КПК України, суд також не вбачає підстав для визначення обвинуваченому застави, як альтернативного запобіжного заходу, з врахуванням обставин інкримінованих йому злочинів, які спричинили загибель потерпілого.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 194, 331, 336, 350 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ

Клопотання прокурора про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

У задоволенні клопотання сторони захисту про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, відмовити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 3 жовтня 2025 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2