Справа № 203/7807/24
Провадження № 1-кп/0203/1015/2025
УХВАЛА

іменем України

24 січня 2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001101 від 07.07.2022 року, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч 2,3 ст. 301 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст. 301 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний період доби з покладенням певних обов`язків у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених п.п.1,2,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник та обвинувачена заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Вважали ризики, заявлені прокурором, недоведеними. Просили врахувати наявність у обвинуваченої, яка має постійне місце роботи та батьків похилого віку, міцних соціальних зв`язків. Зауважили на тому, що прокурор в підготовчому судовому засіданні, заявляючи про належну процесуальну поведінку обвинуваченої, вважав недоцільним продовження запобіжного заходу, однак після висловлення ОСОБА_5 своєї позиції щодо невизнання вини, прокурор заявив таке клопотання, що стороною захисту розцінюється як тиск на обвинувачену з метою схиляння останньої до визнання себе винуватою та скорішому винесенню обвинувального вироку. Вислухавши заявлене клопотання, думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

З матеріалів справи вбачається, що до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період доби з покладенням певних обов`язків, який спливає 28 січня 2025 року.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченої переховуватись від суду існує, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, за одне з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років, тому у суду є достатні підстави вважати, що обвинувачена, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує їй у разі визнання винуватою у інкримінованому злочині, може переховуватися від суду.

При вирішенні питання про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, враховано позицію Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», у якій зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При цьому суд також враховує введення в Україні воєнного стану, що полегшує обвинуваченій можливість переховуватись від суду в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт в нічний період доби, оскільки військова агресія проти України суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях. Крім того для громадян України існує реальна можливість спрощеного режиму перетину кордону та отримання дозволу на проживання в багатьох країнах світу, спроба переховуватися від органів досудового розслідування чи суду може виявлятися та підтверджуватися, наприклад, отриманням дозволу на проживання в певній країні, отриманням громадянства іншої країни або подання відповідних заяв і документів для активізації цього процесу, поданням документів на отримання статусу біженця тощо.

Разом з цим не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні ризики, передбачені п.п.2,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки клопотання містить формальне посилання на них без наведення жодного доводу на їх існування.

Доводи сторони захисту про те, що обвинувачена має батьків похилого віку, що є підставою для зміни запобіжного заходу, не приймаються до уваги, оскільки формальна наявність родини не може свідчити про особливу залежність обвинуваченої від членів родини та навпаки, їх взаємні відносини та колективне існування. Доказів протилежного суду не надано.

Також відхиляються доводи щодо наявності у обвинуваченої місця роботи та позитивної характеристики, оскільки вказані обставини не можуть нівелювати встановлений судом ризик переховування від суду, оскільки професійна діяльність обвинуваченої за своєю специфікою може здійснюватися дистанційно, в тому числі за межами України.

Крім цього суд зауважує, що такі обставини існували й на момент вчинення інкримінованого злочину, однак вони жодним чином не виступили стримуючим фактором в її поведінці.

До того ж твердження захисника про спробу психологічного тиску прокурора на обвинувачену шляхом заявлення клопотання про продовження строку запобіжного заходу не є слушними, оскільки кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності та прокурор не позбавлений права заявити таке клопотання за наявності на те підстав.

Таким чином, з метою забезпечення виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватись від суду, а також враховуючи, що запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період доби на даній стадії судового розгляду в повній мірі забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченої, суд вважає за доцільне продовжити ОСОБА_5 строк дії даного запобіжного заходу із покладенням на останню обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в межах строку, визначеного законом.

Керуючись ст.ст. 177-178, 181, 194, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний період доби задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком надання невідкладної медичної допомоги, в період часу з 00-00 год. до 06-00 год. строком на 2 (два) місяці, тобто до 23 березня 2025 року включно, з покладенням на обвинувачену обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

?з`являтися за викликом до прокурора, суду;

?не відлучатись з населеного пункту, в якому проживає, без дозволу прокурора, суду;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченої, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Виконання ухвали покласти на ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1