ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі:

секретарів судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0000463 від 10.03.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ Кіровоградської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не є інвалідом, не працюючого, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому, за наступних обставин.

Так, 09.03.2024, близько 13 години 30 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним мотоциклом марки «Speed Gear», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині автомобільної дороги Р-19 вулиці Дружби в селі Фастівець Фастівського району Київської області, в напрямку міста Фастів, не був уважним під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою, проявив необережність у виді кримінальної протиправної самовпевненості, в порушення вимог п.п. б) пункту 12.9 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - Правила дорожнього руху України), відповідно до якого «Водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил», не врахував дорожню обстановку, не обрав відповідну швидкість руху транспортного засобу, внаслідок чого на перехресті вулиці Дружби з провулком Веселим, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який тримаючи в руках велосипед марки «Ardis» перетинав проїзну частину даної дороги з права на ліво відносно напрямку руху вище вказаного транспортного засобу.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень помер в КНП «Фастівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування», 12.03.2024.

Смерть ОСОБА_6 настала в результаті відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток основи черепа, крововиливами під оболонки, в тканину і шлуночки головного мозку та розвитку його набряку-набубнявіння і стиснення. Виявлена у ОСОБА_6 відкрита черепно-мозкова травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, призвела до його смерті та має прямий причинний зв`язок з дорожньо-транспортною пригодою.

В діях водія мотоцикла марки «Speed Gear», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , вбачаються невідповідності у виконані вимог п.п. б) п. 12.9 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що 09.03.2024 близько 13 год. 30 хв. він керував мотоциклом марки «Speed Gear», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автомобільній дорозі в с. Фастівець Фастівського району зі швидкістю до 60 км/год. Зауважив, що тоді була суха морозна погода. По зустрічній смузі руху їхали інші транспортні засоби. В цей момент чоловік почав перебігати з велосипедом в руках дорогу. Він намагався уникнути наїзду та дещо повернув в сторону від потерпілого. Проте він зіштовхнувся з тим чоловіком. Від удару потерпілий впав на землю. Так само впав на землю і він разом з мотоциклом. Надалі він підійшов до потерпілого, який лежав без свідомості. Свідки, які були присутні на місці події на той час, викликали швидку допомогу та поліцію. Він надавав потерпілому допомогу. Постійно перебував на місці події і нікуди звідти не йшов. Шкодує про вчинене. Зауважив, що відшкодував шкоду потерпілій. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати.

З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення, за згодою обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 та прокурора провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому.

Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , останній раніше не судимий, не одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне покарання, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, добровільне в ідшкодування збитків.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином вчиненим з необережності, обставини, вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, позицію потерпілої ОСОБА_7 , яка зазначила, що збитки відшкодовані, претензії матеріального та морального характеру немає, представника потерпілої ОСОБА_5 яка зазначила, що потерпіла не має претензій до обвинуваченого, а тому погодилась із запропонованою прокурором мірою покарання із звільненням від відбування покарання із іспитовим терміном та просила не застосовувати покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

При цьому, суд вважає, що в даному випадку, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 75 КК України і звільнення останнього від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з одночасним покладенням на нього встановлених ст. 76 КК України обов`язків.

На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід під час судового розгляду до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався, клопотань про його обрання не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 124, 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 ( два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку 23.12.2024.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на залучення експерта у розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп. на користь держави за проведення експертизи Київським НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-24/17919-ІТ від 10.04.2024;

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на залучення експерта у розмірі 6058 (шість тисяч п`ятдесят вісім) грн. 24 коп. на користь держави за проведення експертизи Київським НДЕКЦ МВС України № КСЕ-19/111-24/20379-ІТ від 30.04.2024;

Після набрання вироком законної сили речовий доказ - мотоцикл марки «Speed Gear», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 - залишити власнику ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_9