Провадження 1кп-932/716/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000158, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Димитрова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи військову службу на посаді старшого розвідника снайпера (2 категорії) 3 розвідувального відділення 1 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , 05.08.2024 року приблизно о 19.00 год., перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, а саме біля під`їзду № 4 буд. АДРЕСА_2 , де в той час знаходились громадяни ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запитав у останніх, хто мешкає на четвертому поверсі вищевказаного під`їзду, на що йому відповіли, що не знають. ОСОБА_5 відповідь здалась грубою та у нього виник прямий умисел на вчинення грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень а саме ручної осколкової гранати типу Ф-1, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що в його автомобілі «Кіа Rіо» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який стояв неподалік, знаходиться ручна осколкова граната типу Ф-1, підійшов до вказаного автомобіля та взяв її в руки. Далі, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, ігноруючи загальноприйняті в суспільстві елементарні норми і правила поведінки, норми моралі, безпричинно, не маючи реальних приводів та підстав для застосування предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме ручної осколкової гранати типу Ф-1, витягнув запобіжне кільце вказаної гранати. Тримаючи вказану гранату в правій руці підійшов до ОСОБА_6 та намагався нанести вказаною рукою, в якій знаходилась граната удар ОСОБА_6 , останній в свою чергу відштовхнув ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, кинув ручну осколкову гранату типу Ф-1 біля ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_7 . В результаті чого стався вибух, внаслідок якого порушено громадський порядок і спокійні умови відпочинку осіб, які мешкають поблизу з вищевказаним будинком, та створено реальну загрозу для життя та здоров`я осіб, а також потерпілому ОСОБА_6 було завдано тілесні ушкодження, а саме множинні вогнепальні осколочні сліпі поранення задньої поверхні стегон та гомілок, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 , що виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України.

29 грудня 2024 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості, згідно з якою ОСОБА_5 зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, щиро каятися і у разі затвердження угоди про визнання винуватості, виконати призначене покарання. В угоді сторони погодилися на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч.4 ст. 296 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді двох років позбавлення волі та на підставі ст. 62 КК України замінити основне покарання ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, у виді позбавлення волі строком на два роки на тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на два роки.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України визнав повністю та пояснив, що він дійсно скоїв зазначений злочин при обставинах, встановлених в ході досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження. Йому цілком зрозумілі його права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про визнання винуватості він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України. Він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди судом. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він заключив добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Захисник адвокат ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором.

Прокурор просив затвердити укладену з обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості та винести обвинувальний вирок щодо ОСОБА_5 з призначенням йому покарання узгодженого сторонами в угоді.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши надані прокурором матеріали кримінального провадження № 0000158, суд приходить до висновку, що укладена між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_5 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Згідно ст.469 КПК України угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів та внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Згідно матеріалів кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_6 надав свою письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим.

Як встановлено в суді ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана потерпілому і суспільним інтересам та умисні дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України, як такі, що виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

ОСОБА_5 в суді свою провину в скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив обставини його скоєння, викладені в обвинувальному акті, які об`єктивно підтверджуються дослідженими безпосередньо судом у судовому засіданні письмовими доказами кримінального провадження: висновком судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/105-24/5560-ВТХ від 28.08.2024 року, згідно якого надані на дослідження металеві об`єкти є осколками корпусу пристрою, який вибухнув. Вказані осколки відповідають осколками оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, які утворюються в наслідок вибуху її вибухового спорядження та частинами запалу до ручної гранати типу УЗРГМ, а саме важелем та кільцем зі шплінтом. Граната типу Ф-1, частини якої надано на дослідження, відноситься до категорії бойових припасів. ( т.1 а.с. 35-40), висновком судової медичної експертизи № 154 від 25.10.2024 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: множинних вогнепальних осколочних сліпих поранень задньої поверхні стегон та гомілок, закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. ( т.1 а.с. 171-172).

Зазначена угода про визнання винуватості підписана добровільно, без насильства та примусу. Форма, зміст та порядок укладення зазначеної угоди відповідають вимогам ст. 469, 472, 473 КПК України.

Узгоджена міра покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті КК України, з врахуванням наявності обставин, що пом`якшують покарання щире каяття у вчиненому злочині та вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин, що виразилось в участі в бойових діях під час проходження військовї служби, а також особи обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відповідає вимогам ст.ст. 65,69 КК України та буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Також, з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, який є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, суд вважає можливим на підставі ст. 62 КК України замінити основне покарання ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, у виді позбавлення волі строком на два роки на тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на два роки.

Укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено, таким чином підстав для відмови в затвердженні зазначеної угоди, встановлених ст.474 КПК України не має.

Витрати, пов`язані з проведенням експертизи по кримінальному провадженню, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого у повному обсязі, як умову при укладанні угоди.

У відповідності до ст. 100 КПК України, речові докази по справі - предмет, схожий на кільце, спусковий важіль від запалу типу УЗРГМ та металеві уламки від гранати Ф-1, суд вважає необхідним знищити.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 475, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 29 грудня 2024 року угоду про визнання винуватості між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання, узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості від 29 грудня 2024 року, із застосуванням ст. 69 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 62 КК України замінити основне покарання ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, у виді позбавлення волі строком на два роки на тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на два роки.

Строк покарання рахувати з 30.12.2024 року, зарахувавши у строк відбуття покарання строк перебування ОСОБА_5 під вартою з 06.08.2024 року по 30.12.2024 року.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати ДНДЕКЦ при проведенні судової вибухово-технічної експертизи у сумі 7 572 (семи тисяч п`ятсот сімдесяти двох) гривень 80 копійок.

Речові докази - предмет, схожий на кільце, спусковий важіль від запалу типу УЗРГМ та металеві уламки від гранати Ф-1, які відповідно до квитанції № 90, знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів ВпН № 2 ПРУП ГНУП в Донецькій області, - знищити.

На вирок суду, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя Бабушкінського районного суду ОСОБА_1

м. Дніпропетровська