Справа № 521/2661/25
Номер провадження:1-в/521/676/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника колонії (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі (в режимі відеоконференції) клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення у відповідність до положень Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 22.12.2022 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду міста Одеси на розгляд надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення у відповідність до положень Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 22.12.2022 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Засуджений, в режимі відеоконференції, подання підтримав та просив привести вирок у відповідність до чинного законодавства.

Представник колонії у судовому вирішення клопотання засудженого залишив на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки діяння за яким особу засуджено вважається триваючим та залишається бути кримінально караним.

Дослідивши зміст подання, надані матеріали та вислухавши думку учасників, суд приходить до таких висновків виходячи з наступного.

Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП, набув чинності 09 серпня 2024 року.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 278/1566/21 від 07 жовтня 2024 року (10.10.2024 року забезпечено надання загального доступу до резолютивної частини судового рішення та 17.10.2024 року забезпечено надання загального доступу до повного тексту судового рішення) прийшла до висновку, що питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом 3886 IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння. Крім того, у даній постанові Об`єднана палата вважає, що Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 НМ. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Тобто для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191 КК України, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 НМ (розмір НМ, установлений на час вчинення правопорушення), Закон № 3886-IX скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України (окрім випадку, якщо такі діяння не підпадають під ознаки іншого кримінального правопорушення).

Щодо обставин даної справи судом встановлено наступне.

19.01.2021 року ОСОБА_5 засуджено вироком Суворовського районного суду м. Одеси за вчинення кримінального правопорушення, а саме:

- 22 травня 2020 року як незаконне придбання і зберігання наркотичного засобу без мети збуту (ч. 1 ст. 309 КК України).

Згідно вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 19.01.2021 року ОСОБА_5 призначено покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

22.12.2022 року ОСОБА_5 засуджено вироком Суворовського районного суду м. Одеси за вчинення кримінальних правопорушень, а саме:

- 31 липня 2022 року як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів (ч. 1 ст. 357 КК України);

- 31 липня 2022 року як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану (ч. 4 ст. 185 КК України), загальна сума викраденого майна 5586,16 гривень, при цьому, як вбачається зі змісту формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України мало триваючий характер, а сума 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (розмір необхідний для кваліфікації кримінальних правопорушень) станом на 01.01.2022 року становила 2481 гривню.

Згідно вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 22.12.2022 року ОСОБА_5 призначено покарання за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

На даний час ОСОБА_5 за вказаним вироком відбуває покарання у Державній установі «Одеська виправна колонія №14». Тобто клопотання підсудне Малиновському районному суду м. Одеси.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 КК України.

Під час судового розгляду встановлено, що, з урахуванням положень Закону №3886-ІХ, діяння, за які ОСОБА_5 було засуджено вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 19.01.2021 року та вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 22.12.2022 року, залишаються кримінально караними та їх кримінальна протиправність не була скасована, внаслідок чого в задоволенні його клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення у відповідність до положень Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 22.12.2022 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1