УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000338, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 липня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

09.07.2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в якому ставилось питання про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 03 липня 2024 року під час огляду місця події (дорожньо-транспортної пригоди) - проїзної нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг а/д Н-01 та вул. Центральна в межах с. Іванівка Обухівського району Київської області, а саме на: велосипед вітчизняного виробництва без реєстраційного номеру, що належить ОСОБА_4 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 та який поміщено на спеціальний майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, м. Миронівка, вул. Соборності, буд. 139.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що СУ ГУНП в Київській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000338, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 липня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Прокурор зазначає, що 03.07.2024 близько 11:10 год, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (тверезий) керуючи автомобілем «DAF FT 95.430», р.н. НОМЕР_1 у зчіпці з напівпричепом "FRUEHAUF SF34S", р.н. НОМЕР_2 та рухаючись по головній дорозі - а/д Н-01 «Київ - Знам`янка» в межах с. Іванівка Обухівського р-ну, в напрямку від м. Знам`янка через нерегульоване перехрестя не рівнозначних доріг а/д Н-01 та вул. Центральна, допустив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керував велосипедом вітчизняного виробництва та рухався по вул. Центральна прямо перетинаючи перехрестя зліва направо відносно напрямку руху вище зазначеного вантажного автомобіля.

В результаті ДТП велосипедист ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження з якими був госпіталізований до Миронівської лікарні, де помер.

03.07.2024 велосипед вітчизняного виробництва без реєстраційного номеру, був оглянутий та вилучений, після чого доставлений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, місто Миронівка, вулиця Соборності, будинок 139.

Власником велосипеду вітчизняного виробництва без реєстраційного номеру являється водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

03.07.2024 велосипед вітчизняного виробництва без реєстраційного номеру, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він зберіг на собі сліди, які відображають наслідки події, є об`єктом, який зберіг на собі сліди та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, які є необхідними для проведення експертних досліджень, має суттєве значення для встановлення істини у даному провадженні, швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Покурор зазначає, що для здобуття доказів у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій та експертних досліджень з використанням даного транспортного засобу, які мають суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди та прийняття рішення за результатами досудового розслідування. Зокрема, інженерно-технічної експертизи за експертною спеціалізацією «Дослідження технічного стану транспортного засобу», інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціалізацією «Транспортно-трасологічні дослідження».

Прокурор вказує, що повернення вказаного транспортного засобу, та його зберігання за межами спеціального майданчику для утримання транспортних засобів може призвести до його видозмінення, ремонту та відновлювальних робіт, штучної зміни конструктивних властивостей, механічних слідів утворених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди або відчуження на користь третіх осіб та як наслідок, це може призвести до втрати технічних властивостей автомобіля та знищення або спотворення доказової інформації, яка має суттєве значення для кримінального провадження та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Пошкодження на транспортному засобі, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є унікальними по своїй суті та мають індивідуальні ознаки характерні лише для дорожньо-транспортної пригоди яка відбулася, мають суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин дорожньо-транспортної пригоди, механізму його розвитку та в цілому для прийняття обґрунтованого та законного рішення у кримінальному провадженні.

Прокурор у кримінальному провадженні у судове засідання не з`явився, у тексті клопотання, просив розглянути справу без його участі.

Власник тимчасово вилученого майна у ході ДТП загинув, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання без його виклику та участі.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги винесення слідчим постанови про визнання майна речовим доказом та наявність достатніх доказів того, що майно, зазначене у клопотанні відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а саме є майном, щодо якого є наявність розумних підозр, що воно могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 03 липня 2024 року під час огляду місця події (дорожньо-транспортної пригоди) - проїзної нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг а/д Н-01 та вул. Центральна в межах с. Іванівка Обухівського району Київської області, а саме на: велосипед вітчизняного виробництва без реєстраційного номеру, що належить ОСОБА_4 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 та який поміщено на спеціальний майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, м. Миронівка, вул. Соборності, буд. 139, з забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися зазначеним майном.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000338, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 липня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 03 липня 2024 року під час огляду місця події (дорожньо-транспортної пригоди) - проїзної нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг а/д Н-01 та вул. Центральна в межах с. Іванівка Обухівського району Київської області, а саме на: велосипед вітчизняного виробництва без реєстраційного номеру, що належить ОСОБА_4 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 та який поміщено на спеціальний майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, м. Миронівка, вул. Соборності, буд. 139, з забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1