Провадження № 11-сс/811/285/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах P.W.PROPAK на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2024 року про накладення арешту,

з участю: прокурора ОСОБА_7

представника власника майна адвоката ОСОБА_6

встановила:

даною ухвалою клопотання старшого детектива Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) ТУ БЕБ у Львівській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором в.о. заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про накладення арешту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 03.12.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України, задоволено.

Накласдено арешт на майно, яке було вилучене 12.12.2024 в ході проведення обшуку у транспортному засобі - причепі марки «SCHMITZ» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , а саме: два електричні станки призначені для виготовлення тютюнових виробів, без маркування, сигарети з фільтром з надписами «TOPMAN RED» в кількості 10 штук та елемент пачки для упакування сигарет (паперова обгортка з надписами «TOPMAN RED» «MADE IN KENYA»), що полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого детектива Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) ТУ БЕБ у Львівській області ОСОБА_8 про накладання арешту на майно, яке було вилучене 12.12.2024 року в ході проведення обшуку у транспортному засобі-причепі марки «SCHMITZ» з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

Щодо пропущеного строку апеляційного оскарження зазначає, що про наявність ухвали апелянт дізнався 22.01.2025 року, а саме коли ознайомився із матеріалами справи № 463/11348/24 (провадження № 1-кс/463/9847/24) та отримав копію оскаржуваної ухвали. Участі в судовому засіданні 27.12.2024 року апелянт не брав, ухвали на поштову адресу не отримував.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та невмотивованою, прийнята без врахування доказів і позиції власника майна, арешт накладався на речі без будь якого посилання на відповідні докази у справі чи матеріали кримінального провадження, що є порушенням вимог ст. ст. 370, 372 КПК України.

Звертає увагу на те, що слідчий суддя узаконив протиправне вилучення майна нерезидента України P.W. PROPAK Ringelbluma 3/32, 01-410 Warszawa, Poland (республіка Польща) у рамках кримінального провадження, що зареєстровано без жодних підстав. Органом досудового розслідування зірвано виконання міжнародного контракту, неправомірно обмежено іноземну юридичну особу у праві володіння та розпорядження власним майном та порушено її нормальну господарську діяльність, чим заподіяна істотна шкода.

Зазначає, що серед матеріалів кримінального провадження, що надані суду першої інстанції на підтвердження клопотання, немає жодного документу, у якому містився хоча би незначний натяк на наявність ознак будь якого кримінального правопорушення у т.ч. передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України.

Вказує, що у оскаржуваній ухвалі суд буквально повторив ті ж порушення, суперечності і неточності, що містились у клопотанні, внаслідок чого найменування майна, на яке накладено арешт, в резолютивній частині відмінне від того, що згадується у описовій та мотивувальній частині ухвали.

Крім цього, що у матеріалах, що надані детективом БЕБ суду, не було ні товаросупровідних документів на вантаж, що переміщався на митну територію України, ні протоколу огляду речових доказів, ні документів, що підтверджують їх передачу на відповідальне зберігання, що судом залишено без уваги та реагування.

Акцентує увагу на тому, що про правомірність в`їзду транспортного засобу в Україну та ввезення на митну її митну територію згаданого обладнання свідчить той факт, що посадовими особами міжнародного пункту пропуску «РаваРуська-Хребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці не складено відповідного документу, зокрема, протоколу про порушення митних правил.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, посилаючись на те, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали клопотання та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить наступного висновку.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до пункту 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні умови, що не допускають застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України), наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належним чином дотримані.

З матеріалів клопотання, вбачається, що підрозділом детективів Територіального управління БЕБ у Львівській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000045 від 03.12.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що надійшли матеріали оперативно-розшукового відділу НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України про те, що 01.12.2024 в міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська» Львівської області на «в`їзд» в Україну прибув вантажний транспортний засіб марки «Volvo» з реєстраційним номером НОМЕР_3 із причепом з реєстраційним номером НОМЕР_4 із наявним у ньому вантажем.

Відповідно до відомостей, вказаних у товарно-супровідних документах, які було подано на митне оформлення встановлено, що відправником вантажу є P.W.PROPAK W. P OLCZYK, Варшава, отримувачем фізична особа-підприємець ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: АДРЕСА_1 , опис вантажу: обладнання для пакування товару: фасувальна лінія YB3000 2006 року виробництва, бувша у використанні, не робоча (потребує ремонту), укомплектована на 80 %, складається з 2-х станків, які утворюють готову лінію, постачання (перевезення) вантажу здійснюється у розібраному стані для зручності перевезення. При цьому згідно наявної інформації встановлено, що у вказаному транспортному засобі здійснюється переміщення обладнання (в розібраному стані) для незаконного виготовлення підакцизних товарів тютюнових виробів.

Крім того, надійшло повідомлення Львівської митниці про те, що під час здійснення митного контролю проведено митний огляд товару який переміщувався у транспортному засобі з реєстраційним номером LU275FT/LU8772X, в ході якого встановлено, що товар являє собою вживане обладнання, яке складається із двох станків, будь-які ідентифікаційні таблички на вказаному обладнанні відсутні, у зв`язку із чим встановити призначення, назву, виробника, модель обладнання не можливо. Водночас в ході огляду на вказаному обладнані виявлено декілька пачок із сигаретами, які знаходилися на робочих елементах більшого станка, а також сигарети, які знаходилися у проміжках між робочими елементами обладнання, що свідчить про використання вказаного обладнання для виготовлення (пакування) сигарет.

З метою з`ясування обставин викладених у зазначених повідомленнях працівниками Територіального управління Бюро економічної безпеки у Львівській області здійснено виїзд 03.12.2024 до міжнародного пункту пропуску «Рава-Руська-Хребенне» митного посту «Рава-Руська» Львівської митниці за адресою: с. Рата, вул. Гребінського, 28, Львівської області. В ході виїзду за вказаною адресою виявлено транспортний засіб марки «VOLVO» з реєстраційним номером НОМЕР_3 , з причепом марки «SCHMITZ» з реєстраційним номером НОМЕР_1 . Поруч з вказаним транспортним засобом знаходився громадянин Республіки Польща ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 який зазначив, що є власником вищевказаного транспортного засобу та причепу і ним відповідно здійснювалося перевезення вантажу. При цьому вказаному громадянину було повідомлено про те, що буде проводитися слідча дія огляд в рамках кримінального провадження, однак останній в категоричній формі відмовився бути учасником слідчої дії, надавати пояснення стосовно вантажу, що перевозився вказаними транспортними засобами та самовільно залишив вказану територію.

З метою виявлення та фіксації відомостей, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, в рамках даного кримінального провадження 03.12.2024 проведено огляд місця події на території міжнародного пункту пропуску «Рава-Руська-Хребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці, за адресою: с. Рата, вул. Гребінського, 28, Львівської області, в ході якого виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «VOLVO» з реєстраційним номером НОМЕР_3 , з причепом марки «SCHMITZ» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , про що складено відповідний протокол.

12.12.2024 в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 06.12.2024 у транспортному засобі - причепі марки «SCHMITZ» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , в ході якого виявлено та вилучено: два електричних станки (на яких відсутнє заводське маркування, однак наявні таблички з надписами на іноземній мові (китайській)). В ході обшуку на одному із станків виявлено сигарети з фільтром з надписами «TOPMAN RED» та елементи пачок для упакування сигарет (фольга та м`яка паперова обгортка з надписами «TOPMAN RED» «MADE IN KENYA»).

Крім того, в ході обшуку фахівці Асоціації «Укртютюн» зазначили, що один станок призначений для пакування сигарет з фільтром у фольгу та м`яку пачку, інший для обгортання пачки у прозору захисну плівку. Крім того, в ході проведення обшуку із елементів станка вилучено сигарети з фільтром з надписами «TOPMAN RED» в кількості 10 штук та елемент пачки для упакування сигарет (паперова обгортка з надписами «TOPMAN RED» «MADE IN KENYA»).

В подальшому, старшим детективом Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_12 , прийнято рішення про визнання вказаних матеріальних об`єктів речовими доказами, про що винесено відповідну постанову.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст.170 КПК України.

Під час розгляду клопотання сторони обвинувачення слідчий суддя правильно встановив, що дослідивши наявні в матеріалах справи дані та врахувавши правові підстави для накладення арешту на майно, а також те, що вищевказане майно визнано речовим доказом, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, відчуження, з урахуванням зазначених положень діючого КПК України про можливість задоволення клопотання та накладення арешту на майно, яке вилучено 12.12.2024 під час обшуку.

Колегія суддів також враховує, що зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.

Посилання представника власника майна в поданій апеляційній скарзі на те, що органом досудового розслідування зірвано виконання міжнародного контракту, неправомірно обмежено іноземну юридичну особу у праві володіння та розпорядження власним майном та порушено господарську діяльність, чим заподіяна істотна шкода, слід визнати непереконливими, оскільки матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна. Крім того, застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання, що у цьому випадку і мало місце.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Таким чином, доводи, на які покликається в апеляційній скарзі адвокат висновків слідчого судді щодо доцільності накладення арешту на майно, не спростовують та не дають підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. 170 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування з встановленням наявних у кримінальному провадженні доказів, які вказують на відповідність майна вимогам ст. 98 КПК України.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

При перевірці справи в апеляційному порядку допущених істотних порушень кримінального процесуального закону, на що покликається адвокат в апеляційній скарзі, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді, не виявлено.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

поновити адвокату ОСОБА_6 в інтересах P.W.PROPAK строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах P.W.PROPAK залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2024 року про накладення арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді