УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2025 Справа №607/5876/25 Провадження №1-кс/607/1778/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баймамки Білогірського району Хмельницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, розлученого, не працюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.03.2025 старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000534 від 28.11.2024 за його підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000534 від 28.11.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28 листопада 2024 року о 14 год. 10 хв., водій ОСОБА_4 керуючи технічно справним автопоїздом у складі сідлового тягача КАМАЗ 5410 реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричепом ОДАЗ 9370 реєстраційний номер НОМЕР_2 , без пасажирів та вантажу, рухався автомобільною дорогою Р-43 «Тернопіль Ланівці» зі сторони м. Ланівці у напрямку м. Тернопіль. Рухаючись на 13 км, вказаної автодороги, що неподалік с. Нижчі Луб`янки, Збаразької ТГ, Тернопільського району, водій ОСОБА_4 , не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, чим порушив вимоги пунктів: 1.5, 1.10 (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (надалі Правил дорожнього руху або ПДР), а також вимоги, які наведенні у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-XII від 30 червня 1993 року), які зобов`язували його рухаючись вказаною вище ділянкою автодороги своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Під час руху у зазначеному напрямку прямою із ухилом на спуск ділянкою автодороги із асфальтобетонним покриттям, водій ОСОБА_4 , не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним у конкретних дорожніх умовах, обстановці, унаслідок чого допустив зміну напрямку руху керованого автопоїзда у складі сідлового тягача КАМАЗ 5410 реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричепом ОДАЗ 9370 реєстраційний номер НОМЕР_2 , ліворуч та подальший його виїзд на зустрічну смугу руху, при цьому він не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим грубо порушив вимоги п. 1.10 (в частині визначення поняття «маневрування (маневр)», і належне виконання його вимог), та п. 10.1 Правил дорожнього руху. У вказаний час назустріч автопоїзду рухався технічно справний автомобіль ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який разом із пасажирами - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , постійно рухався в межах своєї смуги руху від м. Тернопіль, Тернопільської області, до м. Ланівці, Кременецького району, Тернопільської області. Після виїзду на зустрічну смугу водій ОСОБА_4 не забезпечивши безпеку дорожнього руху та порушуючи вимоги п. 11.3 ПДР, не надав перевагу в русі зустрічному автомобілю ВАЗ 21099, р.н. НОМЕР_3 , як наслідок допустив зіткнення в межах смуги руху до м. Ланівці, передньої частини керованого автопоїзда у складі сідлового тягача КАМАЗ 5410 із напівпричепом ОДАЗ 9370 з передньою частиною автомобіля ВАЗ 21099, водій якого з моменту виникнення небезпеки для свого руху (виїзду автопоїзда на зустрічну смугу руху), не мав технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування уникнути зустрічного зіткнення вказаних транспортних засобів, тому у його діях відсутні порушення вимог зокрема пунктів: 1.10 (в частині визначення поняття: «небезпека для руху», і належного виконання його вимог), 12.3, 12.6 (ґ) та 12.9 (б) Правил дорожнього руху, які б перебували в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи вказане, водій автомобіля ВАЗ 21099, ОСОБА_7 , на час зближення з автопоїздом у складі сідлового тягача КАМАЗ 5410 із напівпричепом ОДАЗ 9370 перебував в аварійній дорожній ситуації (обстановці) при якій дії водія транспортного засобу вимогами Правилами дорожнього руху не регламентуються.

У результаті даного зіткнення транспортних засобів: пасажир автомобіля ВАЗ 21099 р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудей з численними переломами ребер, тіла 10-го грудного хребця та розривом правого грудинно-ключичного зчленування з ушкодженнями крупних кровоносних судин, що призвело до внутрішньогрудної кровотечі і як наслідок масивної крововтрати, від яких загинула на місці пригоди; водій автомобіля ВАЗ 21099 р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у виді численних переломів кісток лицевого черепа та його основи, забою головного мозку тяжкого ступеня, крововиливи в його речовину обох лобових, скроневих, тім`яних, лівих потиличних часток, мозочка і правий боковий шлуночок, чисельні рани обличчя, синці на повіках обох очей з крововиливом під кон`юнктиву і в простір навколо правого очного яблука, травматичною екстракцією 2 го правого нижнього зубів, закриту травму грудної клітки і живота у виді двобічних переломів ребер, двобічного пневмотораксу і лівобічного гемотораксу, забою серця і легень з розривом тканини і наявністю стороннього тіла лівої легені, крововиливу під слизову оболонку трахей, травму правої кисті у виді відкритого перелому основної фаланги 5-го пальця і 5-ї п`ясткової кістки і рани в їх протекції, садна нижніх кінцівок, в т.ч. передньої поверхні колін, які за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відповідно до п.п. 2.1.1 а/, 2.1.2, 2.1.3 б/ в/ л/ о/ «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» належать до тяжких тілесних ушкоджень; пасажир автомобіля ВАЗ 21099 р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді травми голови у виді численних закритих переломів кісток лицевого черепа (носа, справа - вилично-орбітального комплексу та лобового відростка верхньої щелепи, зліва - передньої стінки верхньощелепної пазухи однойменної кістки), струсу головного мозку та зовнішніх ушкоджень - крововиливів у білкові оболонки та синців повік обох очей із забиттям м?яких тканин, синець правого плеча та садна "по тілі" (без уточнення анатомічної локалізації), які супроводжуються тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою відповідно до п. п. 2.2.1, 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів: 1.5, 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», «маневрування (маневр)», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, а також вимог, які наведенні у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-XII від 30 червня 1993 року), із змінами та доповненнями, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричинення смерті потерпілої ОСОБА_8 , середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , а також заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Слідчий у клопотанні зазначає, що органом досудового розслідування встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_8 , середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження ОСОБА_9 , а також заподіяли тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_7 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

28 листопада 2024 року відомості про дану дорожньо-транспортну пригоду, внесені відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000534 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

14 березня 2025 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 , а також тілесні ушкодження середньої тяжкості ОСОБА_9 та тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_7 .

У клопотанні слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Вказані обставини та тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, на думку слідчого, свідчать про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілими у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Внесене клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України, його копія вручена підозрюваному.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обґрунтованими та такими, що дають право на застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 даного запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник-адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000534 від 28.11.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

14.03.2025 у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 , а також тілесні ушкодження середньої тяжкості ОСОБА_9 та тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_7 .

На думку слідчого судді, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та його причетність до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000534 від 28.11.2024; електронні рапорти службової особи ВП №4 (м. Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 28.11.2024; протокол огляду місцевості від 28.11.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_4 від 29.11.2024; протоколи допиту потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 від 08.01.2025; висновки експертів за результатами проведення судово-медичних експертиз від 16.12.2024, 27.12.2024, 23.01.2025, 11.02.2025 та 20.02.2025; висновки експертів за результатами проведення судових інженерно-транспортних експертиз від 24.12.2024, 30.12.2024, 20.02.2025 та 06.02.2025; висновок експерта за результатами проведення додаткової судової інженерно-транспортної експертизи від 12.02.2025 та інші долучені до клопотання матеріали.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23.10.1994) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, та з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення, слідчий суддя зазначає таке.

В обґрунтування клопотання та застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання слідчий зазначив, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Так, ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Відтак, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання, яке йому загрожує, підозрюваний може умисно переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення передбаченої законом відповідальності.

При встановленні наявності ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). За таких обставин, ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від вказаних осіб та дослідження їх судом.

Поряд з цим слідчий суддя враховує, що відомостей про те, що підозрюваний ОСОБА_4 у будь-який спосіб перешкоджав проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000534 від 28.11.2024, чи на даний час перешкоджає досудовому розслідуванню вказаного кримінального провадження, або ж має намір перешкоджати йому у майбутньому у матеріалах провадження немає, і слідчому судді таких даних не надано, а тому під час розгляду даного клопотання заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, свого підтвердження не знайшов.

Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя у відповідності до вимог ст. 178 КПК України та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, який виключно позитивно характеризується за місцем свого проживання; відсутність судимостей у підозрюваного; репутацію підозрюваного.

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу (ч. 1 ст. 179 КПК України).

З урахуванням доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 є необхідним і, що саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе запобігти існуючим ризикам.

Зважаючи на обставини кримінального правопорушення, характеристику підозрюваного, слідчий суддя переконаний, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе у повній мірі забезпечити можливість контролю за поведінкою підозрюваного з боку органу досудового розслідування та забезпечити досягнення мети кримінального провадження.

Особисте зобов`язання є найменш обтяжливим запобіжним заходом із передбачених законом, а тому слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання належить задовольнити.

Крім того, у клопотанні слідчого також порушується питання про покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілими у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З огляду на тяжкість, характер вчиненого кримінального правопорушення, існуючих ризиків, слідчий суддя вважає обґрунтованими вимоги cлідчого про покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідне з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання існуючим ризикам та ефективності здійснення кримінального провадження.

На переконання слідчого судді, покладення на підозрюваного ОСОБА_4 саме таких обов`язків надасть можливість органу досудового розслідування здійснювати контроль за його належною процесуальною поведінкою.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Враховуючи положення ч. 2 ст. 219 КПК України, а також дату повідомлення ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні про підозру, строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків слід визначити по 14.05.2025, тобто в межах строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 193, 194, 309, 336 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Повідомити підозрюваному ОСОБА_4 письмово під розпис покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків по 14.05.2025.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 .

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1