справа № 635/2281/24
провадження № 1-кп/619/139/25
ВИРОК

іменем України

24 березня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Василівна Запорізької області, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , який на час вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії - гранатометника 1 відділення інспекторів прикордонної служби 2 прикордонної застави другого відділу прикордонної служби (тип С) (на ББА) прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, маючий військове звання «штаб-сержант», раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого , ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.01.2023, приблизно о 16 год. 53 хв., у сутінковий час доби, водій ОСОБА_6 , керував технічно справним транспортним засобом марки «Toyota» модель «Carina» з реєстраційним номером Литовської Республіки «CDE 998» та, рухаючись у н.п. Подвірки Харківського району Харківської області по автомобільній дорозі Р-46 «Харків - Богодухів - Охтирка» у напрямку від м. Харків до н.п. Солоницівка, Харківського району, Харківської області перед зупинкою громадського транспорту «ТЕЦ 5», діючи всупереч вимогам «Правил дорожнього руху» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 ІК 1306, а саме п.п. 12.4 «у населених пунктах рух транспортних засобів і:вволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»; п.п. б) 12.9 «водієві забороняється» «перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4- Р-Л на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на траспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно то підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил» та п.п. 18.1 «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щoo дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи безпека», передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не врахував дорожню Установку, перевищив максимально допустиму швидкість транспортного засобу і з ході досудового розслідування встановлено, що швидкість транспортного засобу під керуванням ОСОБА_6 була не менше 68 км/год) та допустив наїзд на піпохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вийшов на поїжджу частину, та почав її перетинати по нерегульованому пішохідному переходу з право-наліво по ходу руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 від стриманих травм помер на місці події. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №10-12/279-С/23 від 04.04.2023, причиною смерті ОСОБА_7 вились множинні травми тіла (закрита внутрішньо-мозкова травма, травми тулуба та лівої нижньої кінцівки), які утворилися внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, при наїзді легкового автомобіля на пішохода.

Відповідно до висновку судової комплексної судової автотехнічної, фототехнічної та експертизи відео-, звукозапису № КСЕ-19/121-23/6502 від ЗС 05.2023, в діях водія автомобіля «Toyota Carina» з номерним знаком « НОМЕР_2 » ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 12.4, 12.9 б) та 18.1 Правил порожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебували у причинному в`язку із дорожньо-транспортною пригодою.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, пояснивши суду про обставини вчинених злочину так, як це викладено вище.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку. Таким чином, суд обмежився дослідженням доказів, поясненнями обвинуваченого та вивченням даних про його особу, без дослідження інших письмових доказів, які стосуються фактичних обставин справи.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 є доведеною, його дії, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ,суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України

Суд, вивчивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановив, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває є учасником бойових дій

При призначенні покарання суд, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно ст.66 КК України, суд визнає те, що ОСОБА_6 щиро розкаявся у скоєному злочині, добровільно відшкодував завдані збитки

Обставиною, що обтяжує відповідальність обвинуваченого, відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено..

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості та всі обставини вчиненого злочину, дані про особу винного, думку потерпілої особи, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин ,що обтяжують покарання..

Суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, без позбавлення права керування транспортними засобами та вважає за необхідне звільнити його від основного покарання з випробуванням, у відповідності зі ст.ст.75,76 КК України.

Судові витрати понесені державою за проведення судових експертиз по кримінальному провадженню ,підлягають стягнення з ОСОБА_6 в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання в виді позбавлення волі строком на чотири роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 , від призначеного покарання звільнити з іспитовим терміном в два роки.

Згідно вимог ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 , наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Стягнути з ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 22343 гривень 40 копійок

Раніше накладений арешт на майно, згідно ухвали Ленінського районного суду м.Харкова від 03 лютого 2023 року скасувати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1