Єдиний унікальний номер справи 333/7229/17
Номер провадження 1-кс/333/3271/24
УХВАЛА

іменем України

11 грудня 2024 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0001217 від 14 березня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2024 року до Комунарського районного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження.

Скаргу мотивує тим, що 14.03.2016 року до Комунарського ВП Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення, про те, що невідома особа самоуправно розпорядилась автомобілем Субару, що належить ОСОБА_4 , 1967 р.н., чим заподіяла матеріальну шкоду заявнику. (ЄО 4248 від 14.03.2016) 14 березня 2016 року відомості про злочин внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001217 за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст.356 КК України. 20 жовтня 2020 року дізнавач СД Комунарського відділення поліції Дніпровський відділ поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_5 винесла постанову про закриття провадження №0001217 на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Адвокат ОСОБА_3 вважає постанову про закриття кримінального провадження № 0001217 від 20.10.2020 року такою, що винесено передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення у зв`язку із тим, що під час досудового слідства не проведено жодної слідчої дії, направленної на встановлення складу кримінального правопорушення, та оцінку викраденого майна.

У судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, написав заяву про розгляд справи без його участі та підтримав доводи скарги.

Дізнавач СД ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився та також написав заяву про розгляд справи без його участі.

Слідчий суддя дослідивши матеріали судової справи, приходить до наступних висновків.

Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності дізначава, слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження та матеріалів кримінального провадження, відомості про яке були внесені до ЄРДР за №0001217 від 14.03.2016 року сектором дізнання Комунарського ВП Ленінського ВП ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснювалось досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України за заявою ОСОБА_4

20 жовтня 2020 року дізнавач СД Комунарського відділення поліції Дніпровський відділ поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_5 винесла постанову про закриття провадження №0001217 на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України

Відповідно до статей 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Аналогічні положення відображені і у ч. 5 ст. 38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При проведенні досудового розслідування слідчий, дізнавач чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатніх, на їх переконання, для прийняття вмотивованого рішення.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Зі змісту ч.1 ст. 40-1 КПК України слідує, що дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

Постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Слідчий суддя, на якого відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої дізнавачем постанови.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки дізнавачем доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Зокрема, якщо дізнавачем закрито провадження за відсутністю в діях особи складу кримінального правопорушення чи самої події, то він має звернути увагу на те, щоб така постанова в обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено кримінальне правопорушення та чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у його вчиненні.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права, а кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Відповідно до ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним.

Приймаючи постанову про закриття кримінального провадження дізнавач у постанові від 20 жовтня 2020 року посилається на те, що під час досудового розслідування був проведений повний комплекс слідчих (розшукових) дій, направлений на встановлення з об?єктивної сторони даних, які б вказували на особу злочинця та його намір на шахрайські дії з корисливих мотивів, але враховуючи ступень тяжкості скоєного злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, у дізнання вичерпані можливості за допомогою інших процесуальних дій, крім тих, які були проведені, встановлення причетної особи та умислу останньої на самоправство з корисливих мотивів, а також умислу.

Разом з цим, слідчий суддя приходить до висновку, що при закритті кримінального провадження дізнавач ОСОБА_7 не навела переконливих доводів неприйняття до уваги змісту показань ОСОБА_4 по справі та пояснень свідків про вказані обставини, а також не виконала в повному обсязі вказівки прокурора по справі від 24.12.2019 року.

Таким чином, у постанові про закриття кримінального провадження не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення процесуального рішення, а саме, не конкретизовано особу, стосовно якої прийнято рішення про закриття кримінального провадження, не встановлені обставини, які дозволяють прийти до висновку, що в діях вищевказаної особи відсутній склад правопорушення, не вказані підстави для прийняття такого рішення та не наведені фактичні дані, які підтверджують обґрунтованість таких висновків органу досудового розслідування.

Так, у разі закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, орган досудового розслідування, повинен встановити які саме дії вчинила особа, стосовно якої прийнято відповідне рішення та належним чином обґрунтувати свої висновки про відсутність у вказаних діях певної ознаки, яка дозволяє кваліфікувати їх як конкретне кримінальне правопорушення.

Відсутність в постанові про закриття кримінального провадження належної мотивації висновків про необхідність закриття кримінального провадження суду призводить до того, що сторона позбавляється можливості обґрунтувати свою позицію під час оскарження вказаної постанови до суду, а суд перевірити належним чином правильність таких висновків та наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки дізначачем доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

Дослідивши оскаржувану постанову від 20 жовтня 2020 про закриття кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що рішення про закриття кримінального провадження є передчасним та невмотивованим, оскільки частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

При цьому, слідчий суддя, з огляду на положення ч. 4 ст. 40- 1 КПК України позбавлений можливості надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу щодо проведення конкретних слідчих дій, однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що дізнання зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ними висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Керуючись статтями303,306,307,376, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0001217 від 14 березня 2016 року - задовольнити.

Скасувати постанову від 20 жовтня 2020 року дізнавача СД Комунарського відділення поліції Дніпровський відділ поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, відомості про яке були внесені до ЄРДР за №0001217 від 14 березня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя ОСОБА_1