279/417/25
1-кп/279/365/25

У Х В А Л А

25 березня 2025 року Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області
в складі судді ОСОБА_1
з секретарем ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
підозрюваної ОСОБА_4
законного представника ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
психолога ОСОБА_8
представника ювенальної превенції ОСОБА_9
представника служби у справах дітей ОСОБА_10
розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора Коростенської окружної прокуратури про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітньої
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Михайлівка Коростенського району, громадянки України, з середньою освітою, учениці Малинського професійного ліцею, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -
В С Т А Н О В И В :
Неповнолітня ОСОБА_4 , 08.12.2024 року близько 21 :30 години перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де на грунті раптово виниклих неприязних відносини між нею та власницею будинку ОСОБА_7 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 , нанесла їй правою ногою удар по тулубу внаслідок чого остання впала на підлогу, а ОСОБА_11 продовжуючи свої протиправні дії, повторно нанесла удар потерпілій правою ногою по лівій руці, внаслідок чого заподіяла ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді садна в проекції верхньої частини правої лопатки; забою лівого ліктьового суглобу, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Діями, які виразились у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд законного представника, а саме ОСОБА_5 .
Неповнолітня ОСОБА_4 не оспорила фактичних обставин справи та пояснила, що 08.12.2024 року повернулась з навчання і виявила відсутність молодшої сестри. Пішла шукати її до сусідки ОСОБА_12 . В будинку останньої між ними виникла сварка, в ході якої вона застосувала до ОСОБА_7 фізичну силу , спричинивши їй тілесні ушкодження.
Законний представник неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , пояснила, що спроможна здійснювати контроль за своєю дочкою, тому запропонований захід їй під силу.
Потерпіла ОСОБА_7 показала, що до її дітей гратися прийшла менша сестра ОСОБА_13 , яка попросилась залишитися на ніч. Вона повідомила, що для цього потрібна згода її матері. Дівчинка побігла додому, і через короткий проміжок часу повернулась, повідомивши. що мати дала згоду на те, щоб вона залишилась ночувати у неї. Близько 22 години до її помешкання прийшла ОСОБА_13 зі своєю подружкою, і почала дуже кричати на дівчинку, висловлюватися нецензурною лайкою та тягнути її з ліжка, внаслідок чого вона вдарилась головою. Вона не хотіла бути відповідальною за наслідки таких дій у своєму будинку стосовно чужої дитини, тому почала виганяти ОСОБА_14 зі свого помешкання. Коли їй здалося, що ОСОБА_15 з подружкою пішли, в цей момент двері, які вона утримувала, розпахнулись, від чого вона впала на підлогу. Коли вона була на підлозі ОСОБА_15 нанесла їй удари ногою по тулубу і по руці. Внаслідок отриманого ушкодження вона не може повноцінно працювати рукою.
Захисник ОСОБА_6 клопотання прокурора та запропонований захід виховного характеру підтримала.
Представники служби у справах дітей та ювенальної превенції ОСОБА_10 та ОСОБА_9 зазначили, що сім`я ОСОБА_5 перебуває на обліку, яка така, що опинилась у складних життєвих обставинах. У 2021 році з сім`ї вилучались діти до соціального центру "Віри, Надії, Любові". Мати прислухалась до наданих рекомендацій, змінила своє ставлення до дітей, і їх було повернуто у сім`ю.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, у суда не виникає сумнівів у добровільності їх позицій, а також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вислухавши думку прокурора, показання потерпілої, позицію інших учасників, суд дійшов висновку про задоволення клопотання виходячи з наступного.
Неповнолітня ОСОБА_4 визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, вибачилась за свої дії.
Відповідно до ст.497 КПК України якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 97 КК України, неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.
Статтею 501 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.
При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітньої ОСОБА_4 суд враховує її особу, а саме те, що за місцем проживання та навчання остання характеризуються задовільно, на спеціалізованих обліках не перебуває, виховується у не повній багатодітній родині, кримінальне правопорушення вчинила вперше.
Отже, в судовому засіданні встановлено сукупність умов, що вказують на можливість застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.
Згідно з п.п. 1, 2, 3 ч.2 ст.105 Кримінального кодексу України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.
За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.
За вказаних обставин, з урахуванням вищезазначених відомостей про особу неповнолітньої ОСОБА_4 та умови її проживання, запропоновані прокурором примусові заходи виховного характеру входить до переліку заходів, визначених ч. 2 ст. 105 КК України, та буде ефективним, забезпечить позитивний виховний вплив і буде достатнім та необхідним для попередження вчинення нею нових правопорушень.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Доля речового доказу підлягає вирішенню у порядку ст.100 КПК України.
Обраний до ОСОБА_4 запобіжний захід припинив свою дію.
Керуючись ст. ст.97, 105 КК України, ст. 501 КПК України,

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора Коростенської окружної прокуратури задовольнити.
Застосувати до неповнолітньої ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітньої, передавши її під нагляд законного представника ОСОБА_5 строком на 1 рік.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази: довідку ЦМЛ №6834, протокол рентгенологічного дослідження від 08.12.2024 року, УЗД на ім`я ОСОБА_7 залишити на зберіганні у матеріалах кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1