Справа № 761/5590/18 Головуючий в 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/5002/2024 Доповідач в 2 інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

суддів: ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали об`єднаних кримінальних проваджень за апеляційною скаргою прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2024 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358 КК України (в редакції станом на 26.07.2011), ч. 3 ст. 365-2 КК України (в редакції станом на 26.07.2011), ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 233, ч. 2 ст. 358 КК України (в редакції станом на 05.12.2012), ч. 3 ст. 365-2 КК України (в редакції станом на 05.12.2012), відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000717 від 02.04.2019 року - закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України.

Вказане рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000717 (виділеному з кримінального провадження № 0000273) було складено та затверджено 24 квітня 2019 року, тобто поза межами строку досудового розслідування, який закінчився 27 листопада 2018 року.

В апеляційній скарзі прокурор вказав про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали і необхідність її скасування у зв`язку істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначив про те, що місцевий суд прийшов до помилкових висновків про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки Закон України від 03.10.2017 № 2147-VIII, яким доповнено ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 10 та який вводиться в дію з 16.03.2018, не має зворотної дії в часі та застосовується до справ, за якими відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР після введення в дію цих змін, а датою початку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000717 є 19.08.2013, тобто день внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та день початку розслідування у кримінальному провадженні № 0000273, з якого матеріали за обвинуваченням ОСОБА_7 і були виділені, що відповідає положенням ч. 7 ст. 217 КПК України. За наведених обставин просив скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, захисник ОСОБА_8 вказав, що не погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора та просить відмовити в її задоволенні, оскільки кримінальне провадження № 0000273, з якого виділені матеріали кримінального провадження за № 0000717 за обвинуваченням ОСОБА_7 , внесені в ЄРДР 01.08.2013 року, тобто до введення в дію змін, внесених до КПК України Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII, разом з тим згідно з наявних в сторони захисту повідомлень слідчого відомості про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень із попередньою кваліфікацією за ч. 3 ст. 365-2, ч. 2 ст. 358 КК України були внесені до ЄРДР 25.09.2018 року за різними номерами проваджень, які 26.09.2018 року постановою прокурора об`єднані з кримінальним провадженням № 0000273, в якому ОСОБА_7 27.09.2018 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, тобто після введення в дію 16.03.2018 цих змін, а тому вважає, що ухвала суду про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України є законною, оскільки згідно з практикою ВС, викладеною зокрема в ухвалі ВП ВС від 20.03.2024 року (справа № 523/1767/20), є обґрунтованим закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у якому об`єднані матеріали досудових розслідувань, відомості про кримінальні правопорушення у яких внесені в ЄРДР як до 16.03.2018 року, так і після зазначеної дати.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити; обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2024 року, суд, закриваючи кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358 КК України (в редакції станом на 26.07.2011), ч. 3 ст. 365-2 КК України (в редакції станом на 26.07.2011), ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 233, ч. 2 ст. 358 КК України (в редакції станом на 05.12.2012), ч. 3 ст. 365-2 КК України (в редакції станом на 05.12.2012), відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000717 від 02.04.2019 року, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, вказав, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000717 (виділеному з кримінального провадження № 0000273) було складено та затверджено 24 квітня 2019 року, що перебуває поза межами строку досудового розслідування, який фактично закінчився 27 листопада 2018 року.

З вказаними висновками суду колегія суддів погоджується та вважає їх обґрунтованими.

Так, положеннями ч. 2 ст. 294 КПК України в редакції, яка діяла з дня набрання чинності Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» до 16 березня 2018 року, передбачалося, що, якщо досудове розслідування злочину (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у п. 2 ч. 1 ст. 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 ч. 2 ст. 219 цього Кодексу, а саме, до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури; до шести місяців - керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником; до дванадцяти місяців - Генеральним прокурором чи його заступниками.

Отже, продовження строків досудового розслідування злочинів здійснювалося лише прокурорами різних рівнів.

Із 16 березня 2018 року введені в дію положення ст. 294 КПК України у редакції Закону № 2147-VIII, відповідно до яких, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у п. 4 ч. 3 ст. 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 ч. 4 ст. 219 цього Кодексу, а саме, до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури, заступником Генерального прокурора; до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора; до дванадцяти місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із Генеральним прокурором чи його заступниками (ч. 3 ст. 294 КПК в редакції Закону № 2147-VIII).

В аспекті положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст. 58 Конституції України, статей 5, 8, 9 КПК України та приписів Закону № 2147-VIII неправомірним є вирішення питання про продовження строків досудового розслідування не слідчим суддею, а прокурором, незалежно від того, чи були в подальшому кримінальні провадженні об`єднані з тими, відомості про які внесені до ЄРДР до 16 березня 2018 року.

За приписами ч. 7 ст. 217 КПК України днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше (у редакції Закону № 2147-VIII).

Отже, кримінальні процесуальні норми, викладені у статтях 217, 219 КПК України, визначають день початку здійснення досудового розслідування об`єднаних і виділених проваджень і особливості обрахування загального строку досудового розслідування таких проваджень. Натомість жодних приписів щодо порядку вирішення питання про продовження строків досудового розслідування в таких провадженнях, відмінних від загальних положень і приписів ст. 294 КПК України, вказані вище норми не містять.

При цьому відповідно до п. 4 параграфа 2 «Прикінцеві положення» Закону № 2147-VIII зміни щодо судового контролю за продовженням строку досудового розслідування не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін.

Разом із тим, загальні положення КПК України не містять підґрунть до встановлення всупереч приписам ст. 5 КПК України окремих правових режимів щодо вирішення питання про продовження строків досудового розслідування, якщо такі відносини виникли з моменту введення в дію Закону № 2147-VIII. Порядок і підстави проведення процесуальної дії і прийняття процесуального рішення визначаються положеннями КПК України, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення, а не датою внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

Отже, положення п. 4 параграфа 2 «Прикінцевих положень» Закону № 2147-VIII щодо здійснення судового контролю за продовженням строку досудового розслідування підлягають застосуванню з урахуванням положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 58 Конституції України, статей 5, 8, 9 КПК України.

Згідно із Законом України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VIII) ч. 3 ст. 294 КПК України викладено у наступній редакції: «Якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у п. 4 ч. 3 ст. 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 ч. 4 ст. 219 цього Кодексу, а саме, до трьох місяців - керівником окружної прокуратури, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора; до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора; до дванадцяти місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із Генеральним прокурором чи його заступниками».

Таким чином, з набранням чинності Законом № 2617-VIII, який діє з 01 липня 2020 року, в частині врегулювання порядку продовження строків досудового розслідування злочинів набула чинності нова редакція ч. 3 ст. 294 КПК, відмінна від положень процесуального закону в редакції Закону № 2147-VІІІ, який діяв з 16 березня 2018 року до 01 липня 2020 року.

З урахуванням вищенаведених положень Конституції України, КПК України та юридичних позицій Конституційного Суду України можна стверджувати, що Закон № 2617-VIII застосовується до тих правовідносин, які продовжують існувати або виникли після набрання ним чинності. Отже, здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час продовження строків досудового розслідування злочинів за ч. 3 ст. 294 КПК передбачено до теперішнього часу.

Незастосування положень Законів № 2147-VIII і № 2617-VIII у справах, де відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР після введення в дію відповідних змін, а також у тих випадках, коли вказані провадження об`єднані із тими, де відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР до 16 березня 2018 року, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону через недотримання встановленої законом форми здійснення судового контролю за вирішенням питання про продовження строків досудового розслідування.

Як встановлено судом, Управлінням з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Генеральної прокуратури України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000273 від 01.08.2013 року за підозрами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, відомості щодо яких в подальшому виділялись в окремі провадження та об`єднувались з матеріалами різних досудових розслідувань.

Станом на 17.09.2018 року старшим слідчим в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_14 здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000273 від 01.08.2013 року, в тому числі за фактами сприяння службовими особами ТОВ «Консалтинговий центр «Маркон» незаконній приватизації нежитлових приміщень, площею 516,6 кв.м. у м. Києві на вулиці Хрещатик, 24а.

25.09.2018 року до ЄРДР були внесені відомості про вчинення оцінювачем ТОВ «Консалтинговий центр «Маркон» ОСОБА_7 кримінальних правопорушень із попередньою кваліфікацією за ч. 3 ст. 365-2, ч. 2 ст. 358 КК України за № 0002358, № 0002359, № 0002360, № 0002361.

26.09.2018 року постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідування радником юстиції ОСОБА_15 кримінальні провадження за № 0002358, № 0002359, № 0002360, № 0002361 були об`єднані з кримінальним провадженням № 0000273 та об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно номер № 0000273.

27.09.2018 року в рамках кримінального провадження № 0000273 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 233, ч. 2 ст. 358 (в редакції станом на 05.12.2012), ч. 3 ст. 365-2 (в редакції станом на 05.12.2012) КК України.

Отже, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 обраховується з 27.09.2018 року.

З матеріалів провадження також вбачається, що 20.11.2018 року постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_16 задоволено клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000273 від 01.08.2013 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 233, ч. 2 ст. 358 (в редакції станом на 05.12.2012), ч. 3 ст. 365-2 (в редакції станом на 05.12.2012) КК Українидо чотирьох місяців. Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000273 продовжено до чотирьох місяців.

21.01.2019 року постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_17 задоволено клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000273 від 01.08.2013 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 233, ч. 2 ст. 358 (в редакції станом на 05.12.2012), ч. 3 ст. 365-2 (в редакції станом на 05.12.2012) КК України до шести місяців. Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000273 продовжено до шести місяців.

18.03.2019 року постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_17 задоволено клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000273 від 01.08.2013 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 233, ч. 2 ст. 358 (в редакції станом на 05.12.2012), ч. 3 ст. 365-2 (в редакції станом на 05.12.2012) КК України до восьми місяців. Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000273 продовжено до восьми місяців.

01.04.2019 року постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідування радником юстиції ОСОБА_15 виділено з кримінального провадження № 0000273 в окреме кримінальне провадження матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 233, ч. 2 ст. 358 (в редакції станом на 05.12.2012), ч. 3 ст. 365-2 (в редакції станом на 05.12.2012) КК України. Внесені відомості про виділення матеріалів досудового розслідування до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000717.

01.04.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру та зміну раніше повідомленої підозри за ч. 2 ст. 358 (в редакції станом на 26.07.2011), ч. 3 ст. 365-2 (в редакції станом на 26.07.2011), ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 233, ч. 2 ст. 358 (в редакції станом на 05.12.2012), ч. 3 ст. 365-2 (в редакції станом на 05.12.2012) КК України.

02.04.2019 року прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідування радник юстиції ОСОБА_15 повідомила ОСОБА_7 та його захисника про завершення досудового розслідування.

24.04.2019 року ОСОБА_7 було вручено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000717 від 02.04.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358 (в редакції станом на 26.07.2011), ч. 3 ст. 365-2 (в редакції станом на 26.07.2011), ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 233, ч. 2 ст. 358 (в редакції станом на 05.12.2012), ч. 3 ст. 365-2 (в редакції станом на 05.12.2012) КК України.

Враховуючи, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення, а також враховуючи, що на момент повідомлення ОСОБА_7 про підозру - 27.09.2018 року діяли положення закону у редакції Закону № 2147-VIII, які визначали, що прокурор має право вирішувати питання щодо продовження строків досудового розслідування лише на строк до трьох місяців, а в усіх інших випадках (до 6 та до 12 місяців) такі строки продовжуються виключно слідчим суддею, то продовження прокурором 20.11.2018 року строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000273 до чотирьох місяців, тобто до 27.01.2019 року не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки такий строк міг бути продовжений прокурором лише на 3 місяці, тобто до 27.12.2018 року.

При цьому, відповідно до положень Законів № 2147-VIII і № 2617-VIII матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що слідчим суддею із підстав та у порядку, передбаченому законом, був продовжений строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000717 від 02.04.2019 було складено та затверджено 25.04.2019 року, тобто поза межами строку досудового розслідування, який закінчився 27.12.2018 року.

Відповідно до положень п.10 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі закінчення встановлених законом строків досудового розслідування після повідомлення особі про підозру.

У зв`язку із тим, що досудове розслідування протягом зазначеного вище строку не було закінчене, а строк досудового розслідування слідчим суддею у встановленому законом порядку продовжений не був, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження із підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, належним чином мотивувавши своє рішення.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи прокурора про те, що Закон України від 03.10.2017 № 2147-VIII, яким доповнено ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 10 та який вводиться в дію з 16.03.2018, не має зворотної дії в часі та застосовується до справ, за якими відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР після введення в дію цих змін, а датою початку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000717 є 01.08.2013, тобто день внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та день початку розслідування у кримінальному провадженні № 0000273, з якого в подальшому були виділені матеріали кримінального провадження № 0000717 за обвинуваченням ОСОБА_7 .

На думку колегії суддів положення Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII в частині продовження строку досудового розслідування слідчим суддею були направлені на забезпечення законності у ході досудового розслідування, судового контролю за ефективністю досудового розслідування та дотриманням процесуальних строків, судового контролю за дотримання прав та свобод учасників кримінального провадження та, зрештою, є одним із способів забезпечення права особи на захист. Колегія суддів вважає, що об`єднаннякримінальних проваджень за № 0002358, № 0002359, № 0002360, № 0002361 у яких строк досудового розслідування після трьох місяців повинен продовжуватись слідчим суддею, із кримінальним провадженням №0000273, у якому строк досудового розслідування після трьох місяців продовжується прокурором, в одне провадження та продовження у об`єднаному кримінальному провадженні строку досудового розслідування прокурором, безумовно буде указувати на порушення функції судового контролю як у кримінальних провадженнях № 0002358, № 0002359, № 0002360, № 0002361 так і у об`єднаному кримінальному провадженні, та безумовно приведе до порушення права обвинуваченого на захист, що є неприпустимим із точки зору положень ст. 9 та ст. 20 КПК України. На думку колегії суддів таке об`єднання кримінальних проваджень не відповідає вимогам ст. 217 КПК України. Проте, у випадку прийняття рішення про об`єднання зазначених вище кримінальних проваджень, прокурору необхідно було здійснити забезпечення процесуальних прав учасників кримінального провадження, у тому числі і права обвинуваченого на захист шляхом забезпечення продовження строків досудового розслідування слідчим суддею. Та обставина, що слідчим суддею строк досудового розслідування не продовжувався є свідченням того, що строк досудового розслідування дійсно закінчився.

Таким чином, оскільки кримінальні провадження щодо ОСОБА_7 були розпочаті 25.09.2018р., тобто після 16.03.2018р., коли введені в дію положення ст. 294 КПК України у редакції Закону № 2147-VIII, а подальше їх об`єднання з кримінальним провадженням № 0000273 відомості про яке внесені до 16.03.2018р., фактично погіршили становище обвинуваченого ОСОБА_7 , адже таким чином органом досудового розслідування було обмежено його право на судовий контроль за строками досудового розслідування, вказане безумовно свідчить про порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та є неприпустимим.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає безпідставними доводи прокурора про незаконність ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2024 року, а тому вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2024 року, якою кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358 КК України (в редакції станом на 26.07.2011), ч. 3 ст. 365-2 КК України (в редакції станом на 26.07.2011), ч. 5 ст. 27ч. 2 ст. 233, ч. 2 ст. 358 КК України (в редакції станом на 05.12.2012), ч. 3 ст. 365-2 КК України (в редакції станом на 05.12.2012), відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000717 від 02.04.2019 року закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4