Номер провадження 1-кп/641/532/2025 Справа № 641/1458/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000033 від 07.02.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, не працюючого, неодруженого, не перебуваючого на військовому обліку військовозобов`язаних, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 24.11.2023 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт;

2) 23.07.2024 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.389 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 1 року 24 днів обмеження волі;

3) 29.08.2024 року Комінтернівським районний судом м. Харкова за ст. 126-1 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 04.02.2025 року приблизно о 15:25 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає з батьком ОСОБА_4 , який є особою похилого віку, з яким останній перебуває у сімейних відносинах, в ході конфлікту, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів довготривалих особистих неприязних стосунків з батьком, з метою реалізації свого кримінально-протиправного умислу, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синця в правій параорбітальній ділянці голови та в ділянці проекції правого ліктьового суглобу, поверхневу забиту рану на тлі синця в лобній ділянці, поверхневу забиту рану на правій щоці та в тім?яній ділянці із переходом в потиличну ділянку голови, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального провадження у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви ОСОБА_3 від 25.02.2025 року, складеної за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисному легкому тілесному ушкодженні, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди і з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 66 КК України визнає його щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 67 КК України визнає вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку та відносно особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на військовому обліку не перебуває, не працевлаштований, за місцем фактичного проживання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями та вживає наркотичні речовини, веде аморальний спосіб життя, неодноразово складались адміністративні протоколи за порушення громадського порядку ОСОБА_3 , раніше неодноразово судимий: 1) 24.11.2023 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт; 2) 23.07.2024 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.389 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 1 року 24 днів обмеження волі; 3) 29.08.2024 року Комінтернівським районний судом м. Харкова за ст. 126-1 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, та обставини, що обтяжують покарання, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд призначає покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

При призначенні ОСОБА_3 остаточного покарання суд враховує, що вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.08.2024 року, ОСОБА_3 засуджено за ст. 126-1 КК України з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 2 роки 6 місяців. Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Запобіжний захід під час досудового розслідування обвинуваченому не обирався.

Доля речових доказів вирішується у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання невідбутого покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.08.2024 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців 25 (двадцяти п`яти) днів обмеження волі.

Строк відбуття покарання рахувати з дня прибуття та постановки ОСОБА_3 на облік до виправного центру.

Речові докази: дерев`яну палку (перекладина зі спинки стільця) загальною довжиною 39 см, коричневого кольору, на кінцях якої маються виступи для кріплення у кількості 2 шт., які передані на відповідальне зберігання під розписку власнику ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим власнику ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1