Справа № 227/4782/20
У Х В А Л А

іменем України

21 лютого 2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № № 0001185, № 0000690 та під № 0000516, за обвинуваченням ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Шевченко, Добропільського р-ну, Донецької обл., громадянки України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, не заміжньої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 та ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується, зокрема, і у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за наступних обставин:

ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не стала та повторно вчинила аналогічне кримінальне правопорушення, а саме: 07 листопада 2020 року приблизно о 03:00 год. ОСОБА_4 , знаходячись в квартирі за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклого наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що ОСОБА_8 є інвалідом першої групи по зору, діючи умисно, повторно, з ліжка в зальній кімнаті таємно викрала майно ОСОБА_8 , а саме мобільний телефон «NOMI 1281+» вартістю 685,90 грн.

Заволодівши вказаним майном та отримавши його у своє повне розпорядження, ОСОБА_4 з місця події зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяла ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 685,90 грн.

Суд враховує, що за редакцією ч. 3 ст. 51 КУпАП, чинною станом на час вчинення інкримінованих ОСОБА_4 діянь, викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

При цьому, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлена відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить не більше 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні крадіжки 07 листопада 2020 року.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1051 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, станом на час вчинення інкримінованих ОСОБА_4 діянь, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 210,20 грн (1051х0,2=210,2). В той же час, з урахуванням вимог Закону № 3886-IX, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України станом на той же час мав би становити 2102 грн (1051х2=2102).

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Оскільки положення Закону № 3886-IX в частині визначення розміру майна, яке є предметом дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, скасовують кримінальну протиправність таємного викрадення майна в розмірі від 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, такий закон з огляду на приписи ст. 58 Конституції України, ч. 1 ст. 5 КК України має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання чисті Законом № 3886-IX.

За обвинувальним актом, ОСОБА_4 таємно викрала майно вартістю 685 гривень 90 копійок.

Ураховуючи те, що вартість інкримінованого ОСОБА_4 таємно викраденого майна є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2102 грн, відповідні діяння не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

За приписами п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Судом роз`яснено обвинуваченій ОСОБА_4 вищенаведені положення чинного законодавства та роз`яснено право надати згоду на закриття кримінального провадження з підстав втрати чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, або заперечувати проти такого закриття, а також роз`яснено наслідки відповідних волевиявлень.

Обвинувачена ОСОБА_4 усвідомлено та однозначно заявила, що бажає закриття кримінального провадження в частині обвинувачення з підстави втрати чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння та просить суд постановити відповідну ухвалу.

Прокурор ОСОБА_3 і захисник ОСОБА_5 підтримали закриття кримінального провадження в частині обвинувачення з цих підстав

Представник потерпілої ОСОБА_6 просить вирішити це питання на розсуд суду.

З огляду на викладене, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність інкримінованих ОСОБА_4 діянь за ч. 2 ст. 185 КК України, за наявності згоди останньої кримінальне провадження в частині обвинувачення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 288, 314, 372, 479-2 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001185, в частині обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, з підстав втрати чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Подальше провадження у справі здійснювати в межах об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000690 та під № 0000516, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч. 2 ст. 389 КК України. Кримінальне провадження в цій частині виділити в оригіналах в окреме провадження, яке передати для реєстрації до канцелярії суду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:

21.02.2025