Провадження №: 1-кп/752/920/25
У Х В А Л А

30.01.2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду судове засідання кримінального провадження №002862 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 , яка була підключена за допомогою ВКЗ,

представників потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які були підключені за допомогою ВКЗ,

встановив:

захисник подав до суду клопотання про зупинення судового провадження, оскільки обвинувачена ОСОБА_3 з 15.02.2024 року по теперішній час перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Захисник та обвинувачена до суду не з"явились, причини їх неявки суду невідомі.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання захисника, вказавши, що військова частина, в якій ОСОБА_3 проходить військову службу, знаходиться в Київській області і у останньої немає перешкод з`являтись на виклики до суду.

Потерпіла ОСОБА_6 , представники потерпілих в судовому засіданні підтримали думку прокурора та просили відмовити в задоволенні клопотання захисника, вказавши, що ОСОБА_3 умисно в такий спосіб уникає кримінальної відповідальності та має змогу бути присутньою в суді.

Суд вважає, за можливе провести розгляд клопотання про зупинення провадження за відсутності обвинуваченої та її захисника, які були повідомлені про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду клопотання не подавали. Крім того, розгляд такого клопотання жодним чином не порушить прав та обов"язків обвинуваченої, а навпаки забезпечить розумні строки розгляду справи.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату та час повідомлені належним чином.

Заслухавши думки сторін, дослідивши клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

Вказане положення кримінального процесуального закону орієнтує суд на те, що перебування обвинуваченого на військовій службі за призовом під час мобілізації, на особливий період, унеможливлює проведення судового провадження щодо нього та вимагає зупинення такого провадження. Воно покликане максимально мобілізувати ресурси для надання збройної відсічі державі-агресору та забезпечити можливість проходження обвинуваченим військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. З іншого боку, таке зупинення провадження може створити загрозу реалізації однієї із засад кримінального провадження - розумності строків. Ця засада має своєю метою встановити темпоральну межу невизначеності підозри й обвинувачення та гарантувати право насамперед підозрюваного та обвинуваченого, а також інших осіб, права та законні інтереси яких обмежуються під час провадження, від необґрунтованого і надмірного його затягування.

Вирішуючи питання конкуренції положень, які визначають процесуальну форму здійснення судового розгляду (до якої можна віднести також і положення про зупинення судового провадження) та положень щодо обов`язку суду забезпечити розумність строків судового розгляду, суд виходить зі змістовної характеристики належної правової процедури. Так, недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд (постанова Верховного Суду від 24.05.2021 у справі № 640/5023/19). Стаття 6 § 1 цієї Конвенції надає кожній особі право на розгляд справи упродовж розумного строку, яке має на меті забезпечити, аби обвинувачений не залишався занадто довгий час під тягарем обвинувачення, обґрунтованість якого має бути доведена.

Суд також враховує те, що кримінальна процесуальна форма ґрунтується на системі засад кримінального провадження, розподілі процесуальних функцій та забезпечує їх реалізацію у належній правовій процедурі. У площині належної правової процедури перебувають також питання дискреції учасників кримінального провадження і судового розсуду, а також можливість судового тлумачення застосування правових норм за наявності відповідних прогалин. Вимога застосування належної правової процедури не може бути відірваною від завдань кримінального провадження, вона може діяти лише системно з ними.

Якщо положення ч. 1 ст. 335 КПК України сприймати як такі, що безальтернативно вимагають зупинення судового провадження у випадку призову за мобілізацією обвинуваченого, то можна дійти висновку, що законодавець не врахував засади кримінального провадження при формулюванні відповідних положень. Однак ч. 3 ст. 7 КПК України вказує, що зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом IX-1 цього Кодексу.

Конструкція ст. 335 КПК України дозволяє дійти висновку, що зупинення судового провадження можливе за наявності об`єктивних перешкод для його продовження. Наприклад, у випадку ухилення обвинуваченого від явки до суду, суд може прийняти рішення щодо приводу обвинуваченого (ст. 140 КПК України), накладення на нього грошового стягнення (ст. 139 КПК України) або ж звернення застави у дохід держави (ст. 182 КПК України). Зупинення з підстав захворювання обвинуваченого на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу можливе у тих випадках, коли ця хвороба виключає його участь у судовому провадженні. Ці висновки щодо тлумачення положень ст. 335 КПК України забезпечують дотримання належної правової процедури та з урахуванням диференціації процесуальної форми дозволяють уникнути надмірного формалізму у правозастосуванні.

Крім цього, суд бере до уваги зміст та загальну спрямованість змін до КПК України, які були внесені Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення порядку здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» № 2201-IX від 14.04.2022 та Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо порядку скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або його зміни з інших підстав» № 2125-IX від 15.03.2022. Так, законодавець наділяє правозастосувача можливістю оцінювати потребу: 1) проведення досудового розслідування в умовах воєнного стану (п. 4 ч. 1 ст. 280 КПК України), 2) звернення до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування підозрюваному чи обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період (абз. 2 ч. 1 ст. 616 КПК України). Таким чином, закон передбачає існування дискреційного порядку вирішення питань, пов`язаних із мобілізацією підозрюваних (обвинувачених) для проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

Відтак, виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що положення ст.335 КПК України у частині зупинення судового провадження у зв`язку із мобілізацією не є імперативними. На відміну від інших підстав для зупинення судового провадження, при зупиненні у зв`язку із мобілізацією обвинуваченого необхідно враховувати реальну можливість його участі у судових засіданнях, зокрема виходячи з 1) роду військ, 2) завдань, які виконує відповідний військовій підрозділ, його дислокації, 3) посади обвинуваченого тощо.

Так, з наданого стороною захисту копії довідки т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2» (в/ч НОМЕР_1) ОСОБА_9 від 29.01.2025 року № 79 вбачається, що ОСОБА_3 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_2» з 15.02.2024 року по теперішній час.

Слід зазначити, що аналогічне клопотання про зупинення провадження вже було подано захисником 21.02.2024 року і ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.03.2024 року в задоволенні поданого клопотання було відмовлено.

Суд звертає увагу, що в клопотанні від 28.01.2025 року захисником не зазначено будь-яких підстав неможливості прибувати ОСОБА_3 до суду, оскільки як вже було встановлено судом, військова частина НОМЕР_1 , в якій ОСОБА_3 проходить військову службу, знаходиться у Київській області, Бучанський район, смт. Гостомель, де активних бойових зіткнень не відбувається, тобто згадана частина знаходиться у тиловому регіоні.

Варто звернути увагу на те, що ОСОБА_3 майже рік проходить військову службу у вищевказаній частині в Київській області, не з"являється до суду і в матеріалах справи відсутні будь-які дані, що ОСОБА_3 була відряджена на виконання завдань військової служби в зону активних бойових дій.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_3 , знаючи, що відносно неї наявний обвинувальний акт в суді і кримінальне провадження не зупинене, жодного разу не заявила клопотання про участь у судовому засіданні за допомогою власних технічних засобів (ВКЗ).

Додатково суд зауважує, що ОСОБА_3 перебувала на лікарняному в період призначених судом судових засідань по декілька днів, а саме з 17.06.2024 по 23.06.2024 року, з 02.08.2024 року по 06.08.2024 року, з 15.10.2024 року по 23.10.2024 року, 19.11.2024 року по 26.11.2024 року, з 13.01.2025 року по 15.01.2025 року, 22.01.2025 року по 25.01.2025 року.

Вищевказане, на переконання суду, дозволяє ОСОБА_3 брати участь у судових засіданнях, за виключенням випадків, коли неможливість участі у таких засіданнях пов`язана з виконанням ОСОБА_3 бойових наказів в зоні активних бойових дій. Виконання ОСОБА_3 своїх посадових обов`язків на посаді старшого оператора обліково-операційної служби також не виключає її участі у судовому провадженні.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_3 може як безпосередньо брати участь у судових засіданнях, так і у режимі відеоконференції, на що вказує таке: 1) відсутність даних про виконання завдань в зоні активних бойових дій 2) місцезнаходження військової частини у Київській області, тобто у тиловому регіоні, де активних бойових зіткнень не відбувається; 3) перебування деякий час на лікарняних в м. Київ, а тому, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зупинення судового провадження щодо обвинуваченої ОСОБА_3 та відмову у задоволенні клопотання захисника.

Водночас суд зауважує, що висновок про відсутність підстав для зупинення судового провадження зроблений виключно на підставі оцінки фактичних обставин, які існують станом на даний час.

Керуючись ст. 335 КПК України, суд

ухвалив:

у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зупинення кримінального провадження - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1