Справа № 170/545/24 Провадження №11-кп/802/705/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

представника потерпілого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Шацького районного суду Волинської області від 23 серпня 2024 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лелюківка, Куп`янського району, Харківської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з базовою середньо освітою, студента 2 курсу ДНЗ «Куп`янський регіональний центр професійної освіти», не одруженого, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, та йому призначено покарання виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України покладено на ОСОБА_9 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; з метою виховного впливу прочитати книгу ОСОБА_10 «Бути собою. 10 гаджетів для щастя».

Початок строку покарання у виді пробаційного нагляду визначено обчислювати з дня постановки ОСОБА_9 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_12 задоволено частково.

Стягнуто із законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_13 на користь законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_12 моральну шкоду у сумі 10000 (десять тисяч) гривень.

Вироком вирішено питання про арешт майна, речові докази.

В С Т А Н О В И В

Згідно вироку суду ОСОБА_9 визнано винним в тому, що він, 21 червня 2024 року, близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_9 , знаходячись у громадському місці, а саме на пляжі озера Пісочне на території санаторію «Лісова Пісня», що знаходиться за адресою: вул. Пісочна, буд. 6, с. Гаївка, Ковельського району, Волинської області, перебуваючи у компанії малолітнього ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшов до відпочиваючих неповнолітніх ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та малолітнього ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з якими ОСОБА_9 не був раніше знайомий та попередньо не мав конфліктів, та, діючи умисно, усвідомлюючи, що перебуває у громадському місці та у присутності інших людей, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, елементарних правил моральності та добропристойності, з метою самоутвердитися, з особливою зухвалістю грубо порушив громадський порядок, що виразилося у безпричинному, без жодного приводу, плюванні в напрямку неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 .

Після цього, ОСОБА_9 взяв належні потерпілому ОСОБА_11 капці та рушник та почав бігти до найближчого сміттєвого бака, в який в подальшому викинув рушник, а капці кинув поряд з цим місцем. В подальшому, ОСОБА_9 продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, використав нікчемний привід, а саме емоційну реакцію неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 на раніше скоєні протиправні дії ОСОБА_9 , почав вчиняти протиправний психологічний тиск на потерпілого з використанням нецензурної лексики та погрози реального застосування фізичного насильства щодо останнього, примусив його прослідувати до будівлі медичного пункту (рятувального посту), що знаходиться неподалік, де змусив його стати на коліна та просити пробачення за слова сказані на адресу ОСОБА_9 та ОСОБА_14 .

Після цього, ОСОБА_9 реалізовуючи свій протиправний умисел, продовжив вчиняти психологічне насильство, використовуючи нецензурну лексику, погрози застосування фізичної розправи щодо неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 , принижував честь і гідність неповнолітнього, який стояв на колінах, та безпричинно, з використанням нікчемного приводу, наніс не менше трьох ударів кулаком правої руки в ділянку тулуба, одного удару кулаком лівої руки в ділянку тулуба, одного удару долонею лівої руки в ділянку правої скроні неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 .

В результаті зазначених протиправних дій ОСОБА_9 спричинив потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді синців у ділянці живота, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

У поданій апеляційній скарзі захисник, не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій, та призначену міру покарання, вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим у зв`язку з стягненням надмірної суми моральної шкоди без врахування вимог розумності та справедливості, зокрема того, що ОСОБА_9 є неповнолітнім, перебуває під опікою бабусі, яка є особою пенсійного віку, вони є внутрішньо переміщеними особами. Просить вирок суду першої інстанції змінити, зменшити розмір відшкодування моральної шкоди до 2000грн.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор, законний представник потерпілого - ОСОБА_12 , та представник потерпілого ОСОБА_8 , кожен зокрема, з посиланням на вимоги законодавства, просять відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника та залишити вирок суду буз змін.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування захисника, яка підтримала скаргу з підстав викладених в ній, думку прокурора та представника потерпілого, які заперечили доводи скарги та просили залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_9 , у вчинені злочину, за який його засуджено, обґрунтовано зроблений судом, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, що по суті в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого за ч.1 ст.296 КК України є правильною і також не оскаржується.

Потерпіла сторона, користуючись наданими їй процесуальним законом правами (ст. 56 КПК України), під час судового провадження у суді першої інстанції пред`явила цивільний позов, шляхом подачі позовної заяви про стягнення моральної шкоди, завданої неправомірними діями обвинуваченого.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У відповідності до вимог ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно із ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як убачається з вироку суду, обвинувачений вчинив щодо потерпілого ОСОБА_11 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України, заподіявши йому фізичний біль, фізичні та душевні страждання у зв`язку з ушкодженням здоров`я, чим порушили звичний спосіб життя потерпілого.

Апеляційний суд вважає, що, вирішуючи розмір відшкодування моральної шкоди потерпілому у сумі 10 000 гривень, суд першої інстанції в повному обсязі врахував моральні та фізичні страждання потерпілого від вчиненого щодо нього кримінального правопорушення і вирішив його цивільний позов в повній відповідності з вимогами законодавства, а також принципами розумності та справедливості.

Захисник в своїй скарзі не навів переконливих доказів того, що визначена судом першої інстанції сума моральної шкоди є несправедливою.

Таким чином, цивільний позов судом першої інстанції був розглянутий з суворим дотриманням вимог ст.1167 ЦК України.

Разом з тим, покладений на ОСОБА_9 , з метою виховного впливу, відповідно до ч. 3 ст. 59-1 КК України обов`язок - прочитати книгу не ґрунтується на вимогах закону і є вкрай не визначеним і носить виключно деклараційний характер.

Не вказано строк, чинним законодавством не передбачено у який спосіб виконати та форму контролю виконання.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Шацького районного суду Волинської області від 23 серпня 2024 року щодо ОСОБА_9 змінити.

В порядку ст. 404 КПК України виключити покладений на ОСОБА_9 , відповідно до ч.3 ст. 59-1 КК України обов`язок - з метою виховного впливу прочитати книгу ОСОБА_10 «Бути собою. 10 гаджетів для щастя».

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді