Справа № 134/2190/24
УХВАЛА

Іменем України

23 грудня 2024 року селище Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника виправного центру ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Крижопіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, до засудження не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

встановив:

17 грудня 2024 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, у якому він просить на підставі ст. 81 КК України звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 підтримав своє клопотання та просив його задовільнити.

Представник виправного центру вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки засуджений ОСОБА_6 не став на шлях виправлення. В установі характеризується негативно, два рази був заохочений та чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності за відмову виходити на роботу, два рази - нетактовна поведінка до адміністрації установи та один раз за вживання спиртних напоїв, на сьогодні три стягнення не погашені.

Прокурор заперечила проти задоволення клопотання, вважає його передчасним, засуджений ОСОБА_6 характеризується негативно, просила врахувати, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак належних висновків для себе не зробив та вчинив новий, засуджений не довів своє виправлення працею, хоча і має два заохочення, але чотири рази притягувався до дисциплінарного стягнення, три з яких на сьогодні не погашені. Не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.

Заслухавши думку засудженого, представника виправного центру, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.

Саме досягнення такої цілі покарання, як виправлення засудженого обґрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання, хоча і під певною умовою.

Застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою КК України, тобто є не обов`язком суду, а правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_6 , скасовано в частині призначеного покарання вироком Дніпровського апеляційного суду від 13.02.2023 року та засуджено ОСОБА_6 за ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік, за ч. 1 ст. 369 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуте покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2021 року та засуджено ОСОБА_6 до остаточного покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 6 місяців.

Засуджений ОСОБА_6 з 23 листопада 2022 року по теперішній час відбуває покарання в ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)».

По прибутті в установу, засуджений ОСОБА_6 був працевлаштований згідно строкового трудового договору № 61-23 від 05 квітня 2023 року по 18 квітня 2023 рік на контрагентському об`єкті ПП «Вікторі О», згодом згідно строкового трудового договору № 157-23 від 11 вересня 2023 року по 26 вересня 2023 рік на контрагентському об`єкті ТОВ «Вінницька птахофабрика», згодом згідно додаткової угоди № 166-23 від 26 вересня 2023 року на контрагентському об`єкті ДП «Укрветсанзавод», згодом згідно строкового трудового договору № 69-24 від 21 листопада 2024 року на контрагентському об`єкті ПП «Вікторі О», на даний час не працевлаштований.

Згідно характеристики ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» за час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 характеризується негативно, до дисциплінарної відповідальності притягувався чотири рази та два рази був заохочений. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, не завжди адекватно реагує на критику на свою адресу. Не завжди дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення» та «Подолання алкогольної залежності».

Бере участь у програмах/заходах, які проводяться в установі, допустив чотири порушення, не має бажання змінити своє життя та не підтверджує це активними вчинками. Не має позитивних планів на майбутнє.

Під дію ст. 82 КК України засуджений ОСОБА_6 підпадав по відбуттю 1/2 строку покарання, а саме 23.02.2024 року. Рішенням комісії державної установи «Крижопільський (ВЦ №113)» протокол № 5 від 06.03.2023 року засудженому ОСОБА_6 відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, за власним бажанням.

Під дію ст. 81 КК України засуджений ОСОБА_6 підпадав по відбуттю 2/3 строку покарання, а саме 23 липня 2024 року. Рішенням комісії державної установи «Крижопільський (ВЦ №113)» протокол № 17 від 24.07.2024 року засудженому ОСОБА_6 відмовлено в застосуванні умовно-достроковому звільненні, як особі яка не довела своє виправлення.

Згідно довідки про наявність стягнень та заохочень, засуджений ОСОБА_6 отримав два заохочення у вигляді подяки за сумлінну поведінку та ставленням до праці 11.01.2024 року зняття раніше накладеного стягнення від 29.09.2023 року та 20.05.2024 року. Має чотири дисциплінарних стягнення (одне з яких погашене) 28.06.2024 року попередження, 01.08.2024 року догана, 22.08.2024 року - 3 доби СІЗО.

Як вбачається з довідки про доходи, за період відбування покарання дохід засудженого ОСОБА_6 склав 82 394, 54 грн.

Станом на 23 грудня 2024 року засуджений ОСОБА_6 відбув 2/3 строку призначеного покарання, невідбута частина покарання складає 5 місяців.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Висновок про те, що засуджений довів своє виправлення, передбачає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_6 , суд не вбачає підстав для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Хоча засуджений ОСОБА_6 відбув встановлену законом частину строку покарання, однак суд бере до уваги, що засуджений ОСОБА_6 характеризується негативно, притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення не сьогодні не погашені, засудженому ОСОБА_6 було відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення, як особі, яка не довела свого виправлення,

Як вбачається із матеріалів особової справи ОСОБА_6 , раніше неодноразово судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак знову вчинив ряд кримінальних правопорушень, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення,

На сьогодні засуджений ОСОБА_6 не працевлаштований, що не дозволяє зробити висновок про сумлінну поведінку засудженого і його ставлення до праці, які вказують на доведення виправлення засудженого, характеризується негативно, не завжди дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи.

Дотримання режиму відбування покарання є виключно обов`язком засудженого, мірою його необхідної поведінки.

Наявність двох заохочень у засудженого ОСОБА_6 за час відбування покарання не може бути визнано достатньою підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки не доводить виправлення засудженого та сумлінність його поведінки протягом всього строку відбування покарання.

Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ст. 537, 539 КПК України, суд -

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя