Справа № 157/43/24
Провадження №1-кс/157/106/25
УХВАЛА

11 березня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , вивчивши скаргу захисника ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000013,

встановив:

Адвокат ОСОБА_2 , як захисник підозрюваного ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність старшого групи слідчих у кримінальному провадженні №0000013 від 18.05.2023, яка полягає в ненаданні стороні захисту доступу до всіх матеріалів досудового розслідування в порядку статей 221, 290 КПК України в межах строку встановленого статтею 219 КПК України.

Скарга обґрунтована тим, що 18 лютого 2025 року захисник ОСОБА_2 звернувся до начальника слідчого відділення Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 з клопотанням про надання дозволу на ознайомлення з матеріалами судових проваджень по розгляду клопотань про надання дозволу на проведення обшуків та тимчасових доступів до речей і документів у кримінальному провадженні №0000013 від 18.05.2023 щодо підозрюваного ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 332 КК України, а також про надання доступу до відомостей з інформаційно-телекомунікаційної системи досудового розслідування (ЄРДР) або надання електронних копій чи примірників таких матеріалів у порядку статті 221 КПК України. Однак, постановою від 21 лютого 2025 року начальник слідчого відділення ОСОБА_4 відмовив у цьому клопотанні, що стало причиною для подання цієї скарги.

Вивчивши скаргу, дослідивши додані до неї документи, слідчий суддя вважає, що у відкритті провадження за скаргою слід відмовити.

Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За змістом пункту 10 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень Кримінальним процесуальним кодексом України.

Частина 1 статті 303 КПК України містить вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення на досудовому розслідуванні.

Згідно з частинами 2 та 3 статті 303 КПК скарги на інші, ніж зазначені в частині 1 статті 303, рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу. Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Під час вирішення питання про відкриття провадження за скаргою слідчому судді стало відомо, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000013 від 18.05.2023 завершено та обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 10 березня 2025 року надійшов до суду.

За таких обставин, оскарження дій слідчого в порядку статей 303 та 306 КПК України в кримінальному провадженні до слідчого судді є неможливим.

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У той же час, право на суд, зокрема щодо умов прийнятності скарги, не є абсолютним та може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Право на доступ до суду, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути реалізовано тільки у відповідності до вимог національного законодавства, в зв`язку з чим слідчий суддя, вирішуючи питання про право на оскарження рішення слідчого, діє в межах тих повноважень, які встановлені чинним кримінальним процесуальним законом і не приймає до уваги доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки вони можуть бути перевірені судом тільки в результаті розгляду скарги по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Проаналізувавши викладені у скарзі обставини та наведені правові норми, слідчий суддя вважає, що у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 належить відмовити.

Керуючись статтями 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_2 на бездіяльність старшого групи слідчих у кримінальному провадженні №0000013 від 18.05.2023 начальника слідчого відділення Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів із дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1