Справа № 351/2411/24
Номер провадження №1-кс/351/11/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2025 року м. Снятин

Слідчий суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

скаржника- ОСОБА_3

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Слідчого відділення Відділення поліції №1 (м. Снятин) Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 (м. Снятин) Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , що полягає у невиконанні ухвали суду від 26.12.2024. Свої вимоги мотивував тим, що 26.12.2024 Снятинським районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу, якою слідчий суддя зобов`язав відповідальних осіб Відділення поліції №1 (м. Снятин) внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення. 28.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч. 4 ст. 185 КК України. Однак не внесено відомості щодо кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15, п.2 ч.2 ст. 115 та ст. 190 КК України, про які він зазначав у своїй заяві до відділення поліції від 16.12.2024, що на його думку є бездіяльністю слідчого щодо виконання ухвали слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 26.12.2024.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Представник відділення поліції № 1 (м. Снятин) Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області у судове засідання не прибув, подав заяву, в якій вказав, що відповідно до ст. 214 КПК України вирішення питання про попередню кваліфікацію обставин, які вносяться до ЄРДР, вирішується саме слідчим або прокурором, які вносять відповідні дані до реєстру, та попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення зроблена заявником у заяві, не має обов`язкового характеру для слідчого або прокурора. У разі виявлення ознак будь-якого іншого кримінального правопорушення під час проведення досудового розслідування слідчий не позбавлений можливості розпочате досудове розслідування за іншими статтями Кримінального кодексу України.

Дослідивши подану скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Із матеріалів справи, а саме із копії повідомлення про прийняття і реєстрацію заяви та з Витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань від 30.12.2024 вбачається, що 28.12.2024 в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження за № 0000214 щодо факту крадіжки грошових коштів скаржника, кваліфіковане за ч. 4 ст. 185 КК України.У короткому викладі обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведеному в Витязі з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань від 30.12.2024 вказано, що кримінальне провадження зареєстроване на підставі ухвали Снятинського районного суду від 26.12.2024. У своїй скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ст. 15, п.2 ч.2 ст. 115 та ст. 190 КК України, про які він зазначав у своїй заяві до Відділення поліції від 16.12.2024, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були.

Згідно приписів ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. За змістом, цієї норми, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, незалежно від того, чи відносяться розслідування фактів про повідомлені кримінальні правопорушення до територіальної юрисдикції або процесуальної компетенції органу, до якого надійшла заява чи повідомлення.

При цьому, слідчий суддя не наділений повноваженнями на здійснення контролю за правильністю визначення попередньої кваліфікації кримінального правопорушення при виконанні слідчим, прокурором вимог ст. 214 КПК України.

Самостійне визначення особою у заявах про злочин наявності певної статті КК України та бажаної кваліфікації без наведення достатніх відомостей не може автоматично свідчити про те, що було вчинено саме ці злочини. Крім того, слідчий, прокурор не зобов`язаний вносити відомості до реєстру у точній відповідності зі змістом заяви в частині обраної заявником правової кваліфікації.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 1, 3, 5 ст. 22 КПК України). Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України (ч. 1, 3 ст. 26 КПК України).

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням та здійснення функції обвинувачення покладено на прокурора (ст. 36 КПК України), зокрема, прокурор уповноважений давати вказівки щодо проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій, чи брати участь у них, а в необхідних випадках особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному КПК, скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих, ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених КПК, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування та інші повноваження (п. 4, 7-8 ч. 2 ст. 36 КПК України).

Той факт, що кримінальне провадження № 0000214 зареєстроване, свідчить про можливість (й обов`язок сторони обвинувачення) подальшого збирання доказів у цьому провадженні, що, у свою чергу, не виключає можливості як подальшого уточнення правової кваліфікації кримінального правопорушення, у тому числі й до правової кваліфікації за ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 та ст. 190 КК України, яку заявник вважає правильною. На процес збирання доказів можуть впливати й інші учасники кримінального провадження, зокрема, заявник та потерпілий, їх представники, шляхом подання на підтвердження своєї заяви речей і документів (п. 2 ч. 2 ст. 60 КПК України), подання доказів слідчому, прокурору, слідчому судді, суду, заявлення клопотань, надання пояснень тощо (ч. 1 ст. 56 КПК України).

Водночас ні заявник, ні потерпілий, ні слідчий суддя не уповноважені спрямовувати хід досудового розслідування, зокрема, шляхом нав`язування слідчому саме тієї кваліфікації кримінального правопорушення, яка є бажаною для них, чи яку вони вважають правильною.

Наведений висновок вбачається з таких норм права: заявник та потерпілий, їх представники відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України позбавлені права оскаржувати слідчому судді повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру, зокрема, з мотивів незгоди із правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, та позбавлені можливості впливати на зміст обвинувального акту в частині кваліфікації кримінального правопорушення (ст. 291 КПК України) інакше, ніж шляхом висловлення своєї позиції слідчому чи прокурору в рамках відповідних звернень, клопотань тощо; можливість здійснення потерпілим функції обвинувачення передбачена КПК України лише на етапі судового розгляду обвинувального акту (ст. 340 КПК України), тобто після затвердження прокурором обвинувального акту та спрямування його до суду.

Отже, здійснення судового контролю з боку слідчого судді за діями слідчого, прокурора щодо правильності правової кваліфікації (у тому числі попередньої кваліфікації при внесенні відомостей заяви про кримінальне правопорушення до ЄРДР) на етапі досудового розслідування до повідомлення особи про підозру КПК України не передбачено. Виправлення допущених слідчим помилок на цьому етапі можливе прокурором в рамках процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР вносяться короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, а також попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. З цими вимогами узгоджуються приписи Положення про ЄРДР, з огляду на які до реєстру вносяться відомості про, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Пункт 5 частини 5 статті 214 КПК України містить поняття «попередня правова кваліфікація». Це свідчить про те, що кваліфікація не є статичною, це динамічний процес, який у цьому аспекті розпочинається з правової кваліфікації, яка є саме попередньою і яка, зокрема, у ході ефективного досудового розслідування може зазнавати змін з урахуванням розширення можливостей для сторони обвинувачення встановити дійсні обставини відповідної події. Так, на початку досудового розслідування наявний лише обмежений обсяг відомостей про події. У ході досудового розслідування кількість, обсяг та якість виявлених відомостей збільшуються, і на момент завершення досудового розслідування справи відповідний суб`єкт кваліфікації повинен володіти всіма суттєвими, необхідними й достатніми даними про скоєне діяння (поведінку).

Керуючись ст. 214, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Слідчого відділення Відділення поліції №1 (м. Снятин) Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_5