Справа № 346/566/25
Провадження № 11-сс/4808/65/25
Категорія ст.331 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2025 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні №0000040 за ч.4 ст.187 КК України,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2025 року задоволено клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.187 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 01 квітня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Своє рішення суд мотивував тим, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 . Інший більш м`який запобіжний захід не буде дієвим для запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України та не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

З оскаржуваною ухвалою слідчого судді не погодився та оскаржив в апеляційному порядку захисник ОСОБА_8 , який в своїй апеляційній скарзі оспорює її обґрунтованість, вважає її незаконною та необґрунтованою. Вказує, що слідчим суддею в ухвалі було зазначено, що підозрюваний ОСОБА_7 знаходячись на волі може переховуватися від органу досудового розслідування, впливати на потерпілу, свідків. Крім того, судом не в повному обсязі досліджено підстави для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, зокрема прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України не доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню, або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Також, не взято до уваги, що підозрюваний співпрацює із органом досудового слідства, визнає свою вину, за власною ініціативою повернувся на місце злочину з метою повернути майно потерпілому.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали апеляційні вимоги.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення та промови учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали клопотання, перевіривши апеляційні доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як встановлено ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя в достатній мірі дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують дію такого запобіжного заходу.

Апеляційний суд також вважає, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, а отже, існує висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання може вдатися до відповідних дій для ухилення від правосуддя, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Вищенаведене спростовує доводи апелянта про недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у зв`язку з чим такі доводи є недостатньо обґрунтованими.

Підозрюваним та його захисником ні в апеляційній скарзі, ні в судовому засіданні апеляційної інстанції не наведено переконливих доводів, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у виді домашнього арешту, буде достатнім для забезпечення кримінального провадження.

Також, слідчий суддя належним чином врахував всі обставини та дані про особу підозрюваного, зважено оцінив ризики та дійшов висновку про необхідність тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.

Проаналізувавши обставини встановлені судом та вимоги наведених норм діючого кримінального процесуального законодавства, апеляційний суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4