Справа № 136/2163/24
провадження №1-кс/136/491/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Липовець, заяву судді Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_3 про самовідвід від участі у кримінальному провадженні № 136/2163/24, про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

за участі учасників кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_5 ,

з боку захисту

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

26.11.2024 суддя ОСОБА_3 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України подала заяву про самовідвід від участі у розгляді кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 03.06.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України оскільки існують інші обставини, що виключають її участь як судді.

Вказана заява мотивовано тим, що 26.11.2024 нею, суддею Липовецького районного суду ОСОБА_3 направлено письмове повідомлення про втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя в адресу голови Вищої ради правосуддя та першого заступника Генерального прокурора, предметом якого є саме кримінальне провадження №136/2163/24, оскільки ще до надходження даного кримінального провадження до суду, у соціальній мережі Facebook, під іменем « ОСОБА_6 » та фото які відповідають особі ОСОБА_4 15 листопада о 09:23 год та 13:18 год, з`явились дві публікації які мають ознаки тиску на суд та містять погрози щодо її як судді та членам родини.

Враховуючи зазначене суддя ОСОБА_3 вважає, що відповідно до положень визначених ч. 4 ст. 75 КПК України, вона не має права брати участь у даному кримінальному провадженні, оскільки існують інші обставини, що виключають її участь як судді у розгляді кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 03.06.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

У судове засідання суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_3 не з`явилася.

Прокурор зазначив, що при вирішенні питання про самовідвід судді покладається на думку суду.

Обвинувачена ОСОБА_4 не заперечувала щодо задоволення заяви про самовідвід.

Інші учасники кримінального провадження, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду заяви в судове засідання не з`явились.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши заяву судді ОСОБА_3 та її мотиви, суд дійшов висновку про таке.

Суддя ОСОБА_3 подала заяву про самовідвід з мотивів наведених вище, та як вбачається з письмової заяви самовідвід було заявлено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Приписами п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Судом встановлено, що суддею Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_3 відповідно до положень ч. 4 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» направлено до Вищої ради правосуддя та Генерального прокурора письмове повідомлення про втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя, предметом якого є саме кримінальне провадження №136/2163/24 про обвинувачення ОСОБА_4 (вихідні листи Липовецького районного суду Вінницької області №136/2163/247922 від 27.11.2024 та №136/2163/247923 від 27.11.2024).

На думку судді ОСОБА_3 втручанням у її діяльність, як судді є розміщення ОСОБА_7 на своїй сторінці у соціальній мережі Facebook, під іменем « ОСОБА_6 » фото власника сторінки із ножем (схожим на кинджал) біля її обличчя, а також публікація погроз на адресу судді ОСОБА_3 та її родичів наступного змісту:

«До речі, суддя ОСОБА_8 , якщо ти мене закриєш, приїдуть кілька телеканалів з журналістським розслідуванням про твою діяльність.

Відкопають і висвітлять усі твої секрети, дістануть усіх скелетів із усіх шаф, переберуть усю брудну білизну. Це стосується і слідчих. І начальника поліції. І хто там ще брав участь в цій підставі, яку ви називаєте кримінальною справою.

Цікаво буде побачити ваші імена поряд з Гапонюками-півтораками і їхніми гульками, показами сраки а також дерибаном зерна й цікавою діяльністю Повха.

Сюжет буде - цукеркОвий, аж самій хочеться взятись. #ДноЛипівця».

Судом звертається увага на те, що дана публікація була розміщена у соціальній мережі Facebook 15.11.2024 тобто, до того, як обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000048 від 03.06.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України надійшов до Липовецького районного суду Вінницької області та 22.11.2024 системою автоматичного розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею по даній справі було обрано суддю ОСОБА_3 .

Вказана публікація є загальнодоступною для необмеженого кола осіб, про наявність якої судді ОСОБА_3 було доведено сторонніми особами, після надходження кримінального провадження у її провадження. Окрім того, порушене кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 активно обговорюється як в соціальній мережі Facebook, так і між жителями міста Липовець.

Відповідно до п. 1.1, 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення Європейського суду по справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 року).

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 9 Конституції України кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Приймаючи до уваги, що у учасників кримінального провадження може скластись враження упередженості та необ`єктивності судді ОСОБА_3 , щоб усунути сумніви щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд та законності судового рішення у відповідності до принципів ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, вимог ст. 75 КПК України та з метою виключення сумнівів в об`єктивності та неупередженості, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви головуючого судді ОСОБА_3 про самовідвід.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.

Суддя, на розгляд якого передається кримінальне провадження визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу (ч.4 ст.82 КПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 80, 81, 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву судді Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_3 про самовідвід від участі у кримінальному провадженні № 136/2163/24, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 03.06.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 136/2163/24 відповідно до вимог ч. 2 ст. 35 КПК України, передати до канцелярії суду для проведення повторного автоматичного розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_9