465/1445/25
1-кп/465/875/25
У Х В А Л А

Іменем України

21.03.2025 м.Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження №0000078 від 30.01.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.2 ст.125 КК України, -

встановив:

У Франківському районному суді м.Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000078 від 30.01.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

За обвинувальним актом, 29.01.2025 приблизно 17:30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи біля зупинки громадського транспорту «Княгині Ольги», що за адресою: м. Львів вул. Наукова, 7 Д, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин із ОСОБА_6 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс щіткою для підлоги не менше 5 ударів в область голови ОСОБА_6 .

За наслідком вказаних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді рани в тім`яній ділянці зліва, що відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав подану письмову заяву про закриття провадження у даному кримінальному провадженні у зв`язку його відмовою від приватного обвинувачення, оскільки він жодних претензій до обвинуваченого не має. Просить клопотання задоволити.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні підтримали клопотання потерпілого ОСОБА_6 та просили закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченого у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Прокурор підтримав клопотання, посилаючись на те, що відмова від обвинувачення є безумовним правом потерпілої сторони.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення підлягає задоволенню з наступних підстав..

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі якщо, потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Як вбачається із матеріалів справи, що кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення відносно ОСОБА_4 розпочато дізнавачем за заявою потерпілого.

Відповідно до ст. 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, в тому числі передбачених статтею 125 КК України.

Згідно з абзацом 2 ч. 7 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Згідно до вимог ч. 4 ст.26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006, суд наголосив, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість «будь-якого кримінального обвинувачення».

Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»). У рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28.10.2010 (п.52) та «Боротюк проти України» від 16.12.2010 (п. 80) зазначено, що «ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися у відкритий чи мовчазний спосіб від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі «Сейдович проти Італії»)».

Враховуючи викладене та зважаючи, що потерпілий у судовому засіданні заявив клопотання про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення та закриття кримінального провадження, а також, що обвинувачений проти закриття провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від підтримання обвинувачення не заперечує та підтримує таке клопотання, суд приходить до висновку, що дане кримінальне провадження слід закрити у зв`язку із відмовою потерпілоговід обвинувачення у формі приватного обвинувачення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід не обирався та арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання речового доказу слід вирішити у відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 284, 285, 286, 372, 382 КПК України, ст.46 КК України, суд -

постановив:

Клопотання потерпілого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.125 КК України у зв`язку з його відмовою від обвинувачення, - задоволити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000078 від 30.01.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Речові докази у справі, а саме:

-консультаційні висновки спеціалістів, знімок рентгенограми, видані ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 29.01.2025 КНП «1 територіальним медичним об`єднанням м. Львова» ВП «Лікарнею Святого Луки» огляд хірурга, виданий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 07.02.2025 КНП «6-тою міською поліклінікою м. Львова», - повернути ОСОБА_6 ;

-оптичні носії 2 шт. DVD-R, круглої форми, на яких міститься відеоспостереження залишити в матеріалах кримінального провадження;

-щітку для підлоги, що поміщено у спеціальний пакет PSP 7135103 повернути ОСОБА_6 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Копію ухвали негайно після проголошення вручити прокурору, потерпілому, обвинуваченому та захиснику обвинуваченого.

Повний текст ухвали складено та проголошено 21.03.2025.

Суддя ОСОБА_1