Справа № 237/3715/24
Провадження № 1-кп/211/335/25
У Х В А Л А
іменем України
про продовження строку тримання під вартою
11 лютого 2025 року
Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,
судді ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
учасників кримінального провадження:
прокурора (у режимі відеоконференції) ОСОБА_5
обвинуваченого (у режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,
захисника (у режимі відеоконференції) ОСОБА_7 ,
У провадження Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло вказане кримінальне провадження.
Підготовче судове засідання було призначене на 11 лютого 2025 року.
У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , вважає за необхідне направити обвинувальний акт до Дніпровського апеляційного суду для визначення підсудності.
На думку прокурора наразі продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити речові докази, незаконно впливати на свідків, експерта у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. На вказані ризики, на думку прокурора, вказують ті обставини, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, яке є особливо тяжким злочином, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі строком 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Залишаючись не під вартою обвинувачений може впливати на свідків, які ще не були допитані в ході судового розгляду та може, вжити заходів щодо знищення доказів шляхом видалення листування дистанційно з іншогопристрою. Просить не визначати заставу відповідно до ст. 183 КПК України.
Обвинуваченому вручена пам`ятка про права та обов`язки, передбачені ст. 42 КПК України, з якими обвинувачений ознайомлений, заперечує проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаючи, що прокурор не надав належних доказів щодо вчинення ним кримінального правопорушення, все обвинуваченя побудовано на припущеннях. Проти направлення обвинувального акту для визначення підсудності не заперечує.
Захисник обвинуваченого проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечує, оскільки вважає, що тривале тримання під вартою обвинуваченого не може базуватися лише на тяжкості покарання. Зазначає, що кваліфікація кримінального провадження не відповідає фактичним обставинам справи, просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу. Проти направлення обвинувального акту для визначення підсудності не заперечує.
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, колегія суддів зазначає наступне.
Ухвалою судду від 17.12.2024 запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою продовжено строком на 60 днів по 14.02.2025 включно.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження відносно ОСОБА_6 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених у ст. 177 КПК України.
Колегія суддів, в обґрунтування продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилається на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, обвинуваченому інкриміновано злочин проти основ національної безпеки України, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку цього діяння, також, у даному кримінальному провадженні ще не було проведено жодного судового засідання, а, отже, не досліджено докази у справі, зокрема, не допитані свідки, тому мають місце ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5, а саме: можливість переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити речові докази, незаконно впливати на свідків, експерта у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених зокрема, ст. 111 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Отже, наявність зазначених обставин не дає підстав аби змінити обраний ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, що свідчить про необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів.
Крім того, керуючись абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне не встановлювати розмір застави.
Щодо необхідності направлення обвинувального акту до Дніпровського апеляційного суду для визначення підсудності колегія суддів зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що кримінальне провадження з самого початку було підсудно Мар`їнському районному суду Донецької області.
На підставі подання в.о. голови Мар`їнського районного суду Донецької області Дніпровським апеляційним судом ухвалою від 01.10.2024 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 111 КК України було направлено на розгляд до Дружківського міського суду Донецької області.
Таким чином, судом апеляційної інстанції вже було вирішенно питання підсудності даної справи за Дружківським міським судом Донецької області.
Рішенням Вищої ради правосуддя №3707/0/15-24 від 19.12.2024 було змінено територіальну підсудність судових справ Дружківського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Враховуючи зазначене, питання підсудності кримінального провадження вже узгоджено на підставі ст. 34 КПК України, а тому клопотання прокурора в цій частині не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 314, 315, 331, 369, 395 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гірник, Покровського району Донецької області, у вигляді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів до 11 квітня 2025 року включно.

У задоволенні клопотання прокурора про направлення обвинувального акту до Дніпровського апеляційного суду для визначення підсудності - відмовити.

Оголосити перерву у підготовчому судовому засіданні до 11 березня 2025 року до 13:00.

У судове засідання викликати учасників кримінального провадження: прокурора, обвинуваченого, захисника.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальникові ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали було виготовлено та проголошено 11.02.2025 о 15:00.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3