Провадження № 1-кс/761/7701/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0010141, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просила скасувати арешт, накладений згідно постанови слідчого Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0010141 (кримінальна справа № 10-10048) за ознаками злочинів передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, у зв`язку з незаконним відчуженням належній їй на підставі заповіту квартири АДРЕСА_1 .

23.07.2008 слідчим СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві винесено постанову про накладання на неї арешту, яка була направлена до КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права на об`єкти нерухомого майна для виконання.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2018 у справі № 761/1989/14-ц, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 04.12.2018 та постановою Верховного Суду від 19.02.2019, зокрема вирішено:

- визнати за ОСОБА_3 право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 ;

- витребувати на користь ОСОБА_3 зазначену квартиру з незаконного володіння ОСОБА_4 .

25.02.2019 ОСОБА_3 зареєструвала право власності на вказану квартиру в порядку встановленому чинним законодавством.

Проте, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчужень об?єктів нерухомого майна міститься запис за № 1758597 від 18.07.2013 про арешт квартири АДРЕСА_1 накладений на підставі постанови про накладання арешту на майно обвинуваченого, серія та номер: б/н, виданий 23.07.2008, видавник Шевченківське РУ ГУ МВС України в м. Києві, слідчий ОСОБА_5 ; витяг з кримінального провадження, серія та номер 0010141, виданий 18.06.2013, видавник: Шевченківське РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Наявність вказаного арешту у відповідності до постанови про накладення арешту на майно від 23.07.2008 порушує її право власності, необхідність у вказаному арешті відпала, у зв`язку з чим він підлягає скасуванню.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, у прохальній частині клопотання просила здійснювати розгляд без її участі.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду лист, в якому просив здійснювати розгляд клопотання без його участі, при вирішення питання про скасування арешту поклався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що 18.01.2006 прокуратурою міста Києва порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ч.ч. 1, 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, яка об`єднана в одне провадження з кримінальною справою № 10-10048.

Постановою слідчого СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 від 23.07.2008 в рамках кримінальної справи № 10-10048 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Пізніше, 17.06.2013 внесено до Єдиного реєстру досудового роз`їдання за № 0010141 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України (чинна до 01.07.2020).

Згідно наданого прокурором витягу з ЄРДР станом на 21.03.2025 досудове розслідування кримінального провадження № 0010141 триває.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2018 у справі № 761/1989/14-ц, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 04.12.2018 та постановою Верховного Суду від 19.02.2019, визнано за ОСОБА_3 право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 року по справі №727/2878/19 (провадження № 14-516ЦС19) встановлено: «Якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року і такого, що триває, а кримінальне провадження не передане до суду на час набрання чинності КПК України 2012 року, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року».

Статтею 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю, або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового розгляду судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно, до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності вiдповiдно до закону.

Нiхто не може бути протиправно позбавлений права власностi. Право приватної власностi є непорушним.

Таким чином, наведене вище дає підстави для висновку, що в кримінальному провадженні, в межах якого накладено арешт на згадане нерухоме майно, порушено справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Отже, суд дійшов висновку, що заявником доведено, що станом на день звернення до суду з даним клопотанням відпала необхідність у накладені арешту на майно, оскільки вказаний арешт перешкоджає розпорядженню майном його власником, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 174, 309 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою слідчого СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 від 23.07.2008, на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1