ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/5965/24

Провадження № 1-в/210/932/24

02 грудня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироку у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироку у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Законом №3886-ІХ вчинення крадіжки в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано.

Прокурор ОСОБА_4 проти задоволення подання не заперечував, про що надав до суду відповідну заяву.

Представник ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд подання за його відсутності, подання підтримав, просив задовольнити.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні присутній не був, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, подання підтримав, просив задовольнити.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Оскільки судове засідання було проведено за відсутності осіб кримінального провадження, фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 4 ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали подання, суд доходить наступного висновку.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Правила п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України закріплюють вимогу, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 року набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі: ЗУ № 3886-IX), яким внесені зміни до КУпАП ст. 51 Дрібне викрадення чужого майна.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п.п.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 ПК України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2023 року становило 2684,00 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 74 КК України унормовано кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

Судом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Одеси від 20.07.2022 року визнано винним ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до вироку Київського районного суду м. Одеси від 20.07.2022 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, що є кримінально-караним діянням, що унеможливлює застосування положень Закону № 3886-IX від 18.07.2024 до покарання за цим вироком суду.

Вироком Київського районного суду м. Одеси від 15.02.2023 року визнано винним ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 20.07.2022 року та призначено остаточне покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

Відповідно до вироку Київського районного суду м. Одеси від 15.02.2023 року, на час вчинення діяння 04.01.2021 року вартість викраденого майна складає 2000,00 грн, що не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, отже ОСОБА_3 засуджений за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України підлягає звільненню від призначеного судом покарання у вигляді 1 року обмеження волі на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Вироком Київського районного суду м. Одеси від 19.05.2023 року, визнано винним ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 20.07.2022 року та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Відповідно до вироку Київського районного суду м. Одеси від 19.05.2023 року, на час вчинення діяння 13.02.2023 року вартість викраденого майна складає 640,83 грн, 15.02.2023 року вартість викраденого майна складає 624,17 грн, 15.02.2023 року вартість викраденого майна складає 559,02 грн, 16.02.2023 року вартість викраденого майна складає 2023,00 грн, 17.02.2023 року вартість викраденого майна складає 594,42 грн, 20.02.2023 року вартість викраденого майна складає 1371,32 грн, що не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожним епізодом, отже ОСОБА_3 засуджений за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України підлягає звільненню від призначеного судом покарання у вигляді 5 років позбавлення волі на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

З огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_3 засуджений вироком Київського районного суду м. Одеси від 19.05.2023 року за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, що є кримінально-караним діянням, у зв`язку з чим ОСОБА_3 слід вважати засудженим за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до вироку Київського районного суду м. Одеси від 19.05.2023 року, ОСОБА_3 вчинив злочин 23.02.2023 року в період іспитового строку, тобто після постановлення вироку Київського районного суду м. Одеси від 20.07.2022 року.

Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_3 звільнений від покарання за ч. 1 ст. 190 КК України, призначеного вироком Київського районного суду м. Одеси від 15.02.2023 року та від покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, призначеного вироком Київського районного суду м. Одеси від 19.05.2023 року суд приходить до висновку застосувати ч. 1 ст. 71 КК України та до призначеного покарання у вигляді 3 років позбавлення волі частково приєднати невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 20.07.2022 року і остаточно призначити покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі, із застосуванням ст. 72 КК України.

Враховуючи викладене, клопотання засудженого ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IXє таким, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст.74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-ІХ, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироку у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX- задовольнити частково.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного покарання у вигляді 1 року обмеження волі за вироком Київського районного суду м. Одеси від 15.02.2023 року за ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного покарання у вигляді 5 років позбавлення волі за вироком Київського районного суду м. Одеси від 19.05.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Вважати засудженим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вироком Київського районного суду м. Одеси від 19.05.2023 року за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання у вигляді 3 років позбавлення волі частково приєднати невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 20.07.2022 року і остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, із застосуванням п. «б» ч. 1 ст. 72 КК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1