Провадження № 1-кс/331/224/2025
Справа № 331/6210/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000049, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, відносно підозрюваного:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Острівське, Новомиколаївського району, Запорізької області, громадянина України, українця, який має середню освіту, проходить військову службу з 30.09.2023 на посаді стрільця-помічника гранатометника 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого -

- 26.02.2007 Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 04.03.2008 Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати до покарання Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 26.02.2007 і визначити покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76, 104 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 25.04.2008 Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. Постановою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20.07.2008 направлений в місця позбавлення волі. Звільнився 07.09.2011 на підставі п. «а» ст. 3 Закону України «Про амністію» від 28.07.2011;

- 04.07.2012 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до арешту строком на 3 місяці. Звільнився 17.08.2012 по відбуттю строку покарання;

- 07.11.2013 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 11.07.2014 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднати до вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2013 і визначити покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі;

- 08.06.2016 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України частково приєднати до вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2013 і визначити покарання у вигляді 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 12.10.2018 з Ладиженської ВК Вінницької обл. по відбуттю строку покарання;

- 19.02.2024 направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 190 КК України до Ленінського районного суду міста Запоріжжя, -

В С Т А Н О В И В :

31 січня 2024 року слідчий СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з вищезазначеним клопотанням, яке обґрунтовано таким.

Досудовим розслідуванням встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_7 29.03.2024 знаходячись в місті Запоріжжі, маючи умисел на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи інтернет ресурс «OLX.UA» ввів в оману потерпілого ОСОБА_8 , пообіцявши продати товар та переконавши потерпілого у необхідності оформлення замовлення через внутрішню службу доставки сервісу «ОЛХ». Після чого ОСОБА_7 використовуючи свій мобільний телефон за допомогою номеру мобільного оператора «Київстар» « НОМЕР_2 » зателефонував до потерпілого ОСОБА_8 , та представившись представником ТОВ «ЄМАРКЕТ Україна», повідомив про технічну помилку та необхідність переказу грошових коштів на певну банківську карту. Далі 29.03.2024 о 16 годині 14 хвилин, потерпілий ОСОБА_8 , будучи введеним в оману, в якості оплати за вигаданий ОСОБА_9 товар, через мобільний додаток «Приват24» з власної банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_3 , перерахував грошові кошти в сумі 14600 грн. на банківську карту № НОМЕР_4 емітованої в АТ «А-БАНК» на ім?я ОСОБА_10 .

В подальшому, 29.03.2024, протягом часу з 17 годин 14 хвилин до 19 годин 07 хвилин, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, знаходячись в Олександрівському районі м. Запоріжжя, заздалегідь не маючи наміру відправляти товар потерпілому маючи в своєму розпорядженні фінансовий номер телефону до банківської карти № НОМЕР_4 розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, частину з яких, а саме 13700 гривень обготівкував 29.03.24 трьома транзакціями о 16годині 20 хвилин, о 16 годині 21 хвилина та о 16 годині 21 хвилина відповідно 1000 гривень, 10000 гривень, 2700 гривень у банкоматі «Приватбанк» CAZA5733 за адресою м. Запоріжжя пр. Соборний, 74 спричинивши потерпілому ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на суму 14600 гривень 00 копійок.

Крім цього, 13 квітня 2024року військовослужбовець ОСОБА_7 знаходячись в місті Запоріжжі, маючи умисел на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи інтернет ресурс «OLX.UA» ввів в оману потерпілого ОСОБА_11 , пообіцявши продати товар та переконавши потерпілого у необхідності оформлення замовлення через внутрішню службу доставки сервісу «ОЛХ». Після чого ОСОБА_7 використовуючи свій мобільний телефон за допомогою номеру мобільного оператора «Київстар» « НОМЕР_5 » зателефонував до потерпілого ОСОБА_11 , та представившись представником ТОВ «ЄМАРКЕТ Україна», повідомив про технічну помилку та необхідність переказу грошових коштів на певну банківську карту. Далі 13.04.2024 о 16 годині 45 хвилин, потерпілий ОСОБА_11 , будучи введеним в оману, в якості оплати за вигаданий ОСОБА_9 товар, через мобільний додаток «Приват24» з власної банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_6 , перерахував грошові кошти в сумі 14500 грн., а також 13.04.2024 о 17годині 57хвилин - 11300 грн. на банківську карту № НОМЕР_7 емітовану в АТ «А-БАНК на ім?я ОСОБА_10 ,

В подальшому, 13.04.2024, протягом часу з 16 годин 45 хвилин до 22 годин 24 хвилин ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, знаходячись в Олександрівському районі м. Запоріжжя, заздалегідь не маючи наміру відправляти товар потерпілому маючи в своєму розпорядженні фінансовий номер телефону до банківської карти № НОМЕР_7 розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, частину з яких, а саме 18000 гривень обготівкував 13.04.2024 чотирма транзакціями о 16 годині 51 хвилин, 16 годині 53 хвилин, 18 годині 03 хвилин та 18 годині 04 хвилин відповідно 8000 гривень, 2000 гривень, 7000 гривень та 1000 гривень в банкоматі АТ КБ «Приват Банк» СAZA 5733 за адресою м. Запоріжжя пр. Соборнийт буд. 74, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 25800 гривень 00 копійок

Крім цього, ОСОБА_7 , 19.04.2024, знаходячись в місті Запоріжжі, маючи умисел на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи інтернет ресурс «OLX.UA», ввів в оману потерпілу ОСОБА_12 , пообіцявши продати товар та переконавши потерпілого у необхідності оформлення замовлення через внутрішню службу доставки сервісу «ОЛХ». Після чого ОСОБА_7 використовуючи свій мобільний телефон за допомогою номеру мобільного оператора «Київстар» « НОМЕР_8 » зателефонував до потерпілої ОСОБА_12 , та представившись представником ТОВ «ЄМАРКЕТ Україна», повідомив про технічну помилку та необхідність переказу грошових коштів на певну банківську карту. Далі 19.04.2024 о 10 годині 12 хвилин, потерпіла ОСОБА_12 , будучи введеною в оману, в якості оплати за вигаданий ОСОБА_7 товар, через мобільний застосунок з власної банківської карти АТ «ПУМБ» НОМЕР_9 , перерахувала грошові кошти в сумі 14600 грн. на банківську карту АТ «А-БАНК» № НОМЕР_10 ,емітованої в АТ «А-БАНК» на ім?я ОСОБА_10 .

В подальшому 19.04.2024 протягом часу з 10 годин 12 хвилин до 10 годин 55 хвилин ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, знаходячись в Олександрівському районі м. Запоріжжя, заздалегідь не маючи наміру відправляти товар потерпілому, маючи в своєму розпорядженні фінансовий номер телефону до банківської карти НОМЕР_10 розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, частину з яких, а саме 10000 гривень обготівкував в банкоматі А 0700027 АТ Ощадбанк за адресою м.Запоріжжя пр. Соборний буд. 49, спричинивши потерпілій ОСОБА_12 , матеріальну шкоду на суму 14600 гривень 00 копійок.

Крім цього, 10 травня 2024 року, військовослужбовець ОСОБА_7 знаходячись в місті Запоріжжі, маючи умисел на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи інтернет ресурс «OLX.UA», ввів в оману потерпілого ОСОБА_13 , пообіцявши продати товар та переконав потерпілого у необхідності оформлення замовлення через внутрішню службу доставки сервісу «ОЛХ». Після чого ОСОБА_7 використовуючи свій мобільний телефон за допомогою номеру мобільного оператора «Київстар» « НОМЕР_11 » зателефонував до потерпілого ОСОБА_13 , та представившись представником ТОВ «ЄМАРКЕТ Україна», повідомив про технічну помилку та необхідність переказу грошових коштів на певну банківську карту. Далі 10.05.2024 о 13 годині 47 хвилин, потерпілий ОСОБА_13 , будучи введеним в оману, в якості оплати за вигаданий ОСОБА_7 товар, через мобільний додаток «Приват24» з власного банківського рахунку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_12 , перерахував грошові кошти в сумі 3700 грн. на банківську карту № НОМЕР_13 емітовану в АТ «А-БАНК» на ім?я ОСОБА_14 .

В подальшому 10.05.2024 протягом часу з 13 годин 47 хвилин до 13 годин 50 хвилин ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, знаходячись в Олександрівському районі м. Запоріжжя, заздалегідь не маючи наміру відправляти товар потерпілому, маючи в своєму розпорядженні фінансовий номер телефону до банківської карти НОМЕР_13 розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, частину з яких, а саме 3500 гривень обготівкував в банкоматі АТ Ощадбанк А0700027 за адресою м. Запоріжжя пр. Соборний буд. 49, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму.

Крім цього встановлено, що протягом часу з 15 травня 2024 року до 17 травня 2024 року військовослужбовець ОСОБА_7 , знаходячись в місті Запоріжжі, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, маючи навички роботи з електронно обчислювальною технікою, використовуючи транспортні телекомунікаційні мережі, використовуючи інтернет ресурс «OLX.UA» ввів в оману потерпілого ОСОБА_15 , та пообіцяв продати товар та переконав потерпілого у необхідності оформлення замовлення через внутрішню службу доставки сервісу «ОЛХ».

В свою чергу, потерпілий ОСОБА_15 , маючи на меті придбати вказаний ноутбук, оформив ОЛХ-доставку під вказаним оголошенням, а саме вказав в графі номер банківської карти номер своєї карти НОМЕР_14 емітованої в АТ Укргазбанк на його ім`я, а також заповнив всі необхідні графи в результаті чого 15.05.2024 о 23 годині 24 хвилин з його банківської карти були списані грошові кошти в сумі 3700 гривень на банківську карту № НОМЕР_15 .

Після чого ОСОБА_7 , використовуючи свій мобільний телефон за допомогою номерів мобільних операторів «Київстар» НОМЕР_11 , НОМЕР_16 зателефонував до потерпілого ОСОБА_15 та представившись представником ТОВ «ЄМАРКЕТ Україна», повідомив про технічну помилку та необхідність переказу грошових коштів на певні банківські карти. Далі 16.05.2024 о 22 годині 45 хвилин, потерпілий ОСОБА_15 на виконання домовленості, будучи введеним в оману, при цьому помилково впевненим в правдивості та добросовісності дій з боку ОСОБА_7 , через мобільний додаток з власної банківської карти НОМЕР_17 емітованої АТ «Укргазбанк» перерахував грошові кошти в сумі 3937грн. на банківську карту № НОМЕР_18 емітовану в АТ «А-БАНК» на ім`я ОСОБА_16 .

Крім цього, 18 червня 2024року, військовослужбовець ОСОБА_7 , знаходячись в місті Запоріжжі, маючи умисел на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи інтернет ресурс «OLX.UA», ввів в оману потерпілого ОСОБА_17 , пообіцявши продати товар та переконав потерпілого у необхідності оформлення замовлення через внутрішню службу доставки сервісу «ОЛХ». Після чого ОСОБА_7 , використовуючи свій мобільний телефон за допомогою номеру мобільного оператора «Київстар» « НОМЕР_19 » зателефонував до потерпілого ОСОБА_17 та представившись представником ТОВ «ЄМАРКЕТ Україна», повідомив про технічну помилку та необхідність переказу грошових коштів на певну банківську карту. Далі 18.06.2024 о 17 годині 30 хвилин, потерпілий ОСОБА_17 , будучи введеним в оману, в якості оплати за вигаданий ОСОБА_9 товар, через мобільний додаток «Приват24» з власної банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_20 , перерахував грошові кошти в сумі 3600 гривень, на банківську карту № НОМЕР_21 емітовану в АТ «А-БАНК на ім?я ОСОБА_18 .

В подальшому ОСОБА_7 , 18.06.2024 протягом часу з 17 годин 34 хвилин до 18 годині 41 хвилин, знаходячись за адресою м. Запоріжжя пр. Соборний буд. 51, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, заздалегідь не маючи наміру відправляти товар потерпілому маючи в своєму розпорядженні фінансовий номер телефону до банківської карти № НОМЕР_21 розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоду на суму 3600 гривень 00 копійок.

Крім цього, протягом часу з 18 червня 2024 року до 19 червня 2024 року військовослужбовець ОСОБА_7 , знаходячись в місті Запоріжжі, маючи умисел на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи інтернет ресурс «OLX.UA» ввів в оману потерпілого ОСОБА_19 , пообіцявши продати товар та переконав потерпілого у необхідності оформлення замовлення через внутрішню службу доставки сервісу «ОЛХ». Після чого ОСОБА_7 , використовуючи свій мобільний телефон за допомогою номеру мобільного оператора «Київстар» « НОМЕР_22 », зателефонував до потерпілого ОСОБА_19 та представившись представником ТОВ «ЄМАРКЕТ Україна», повідомив про технічну помилку та необхідність переказу грошових коштів на певну банківську карту. Далі 19.06.2024 о 12 годині 09 хвилин, потерпілий ОСОБА_19 , будучи введеним в оману, в якості оплати за вигаданий ОСОБА_7 товар, через мобільний додаток «Приват24» з власного банківського рахунку НОМЕР_23 відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», перерахував грошові кошти в сумі 3600 гривень, на банківську карту № НОМЕР_21 емітовану в АТ «А-БАНК на ім?я ОСОБА_18

В подальшому, 19 червня 2024року протягом часу з 12годин 09 хвилин до 13 годин 44 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись за адресою м. Запоріжжя пр. Соборний буд. 51, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, заздалегідь не маючи наміру відправляти товар потерпілому маючи в своєму розпорядженні фінансовий номер телефону до банківської карти № НОМЕР_21 розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_19 матеріальну шкоду на суму 3600 гривень 00 копійок.

Крім цього, 29 липня 2024 року, військовослужбовець ОСОБА_7 , знаходячись в місті Запоріжжі, маючи умисел на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи інтернет ресурс «OLX.UA» ввів в оману потерпілу ОСОБА_20 , пообіцявши продати товар та переконав потерпілого у необхідності оформлення замовлення через внутрішню службу доставки сервісу «ОЛХ». Після чого ОСОБА_7 використовуючи свій мобільний телефон за допомогою номеру мобільного оператора «Київстар» « НОМЕР_24 » зателефонував до потерпілої ОСОБА_20 та представившись представником ТОВ «ЄМАРКЕТ Україна», повідомив про технічну помилку та необхідність переказу грошових коштів на певну банківську карту. Далі 29.07.2024 о 18 годині 24 хвилин, потерпіла ОСОБА_20 , будучи введеним в оману, в якості оплати за вигаданий ОСОБА_7 товар, через мобільний додаток «Монобанк» з власного банківського рахунку АТ «Універсалбанк» НОМЕР_25 , перерахував грошові кошти в сумі 21000 грн., на банківську карту № НОМЕР_26 емітовану в АТ КБ «Приватбанк» на ім?я ОСОБА_7 .

В подальшому, 29.07.2024 протягом часу з 18 годин 24 хвилини до 18 годин 58 хвилин, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, знаходячись в Олександрівському районі м. Запоріжжя, заздалегідь не маючи наміру відправляти товар потерпілому маючи в своєму розпорядженні фінансовий номер телефону до банківської карти № НОМЕР_26 , розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, частину з яких, а саме 17000 гривень обготівкував 29.07.2024 о 18 годині 33 хвилині у банкоматі «Приватбанк» CAZA5733 за адресою м. Запоріжжя пр. Соборний, 74 спричинивши потерпілій ОСОБА_20 матеріальну шкоду на суму 21000 гривень 00 копійок.

Крім цього, 08 серпня 2024року, військовослужбовець ОСОБА_7 , знаходячись в місті Запоріжжі, маючи умисел на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи інтернет ресурс «OLX.UA», ввів в оману потерпілого ОСОБА_21 , пообіцявши продати товар та переконав потерпілого у необхідності оформлення замовлення через внутрішню службу доставки сервісу «ОЛХ». Після чого ОСОБА_7 використовуючи свій мобільний телефон за допомогою номеру мобільного оператора «Київстар» « НОМЕР_24 » зателефонував до потерпілого ОСОБА_21 , та представившись представником ТОВ «ЄМАРКЕТ Україна», повідомив про технічну помилку та необхідність переказу грошових коштів на певну банківську карту. Далі 08.08.2024 о 12 годині 30 хвилин, потерпілий ОСОБА_21 , будучи введеним в оману, в якості оплати за вигаданий ОСОБА_7 товар, через мобільний додаток «Ощад24» з власної банківської карти АТ «Ощадбанк» НОМЕР_27 , перерахував грошові кошти в сумі 16300 грн., на банківську карту № НОМЕР_28 емітовану в АТ «А-БАНК» на ім?я ОСОБА_22 .

В подальшому, 08 серпня 2024року протягом часу з 12годин 39 хвилин до 13 годин 56 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись в Олександрівському районі м. Запоріжжя, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, заздалегідь не маючи наміру відправляти товар потерпілому маючи в своєму розпорядженні фінансовий номер телефону до банківської карти №№ НОМЕР_28 розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_21 матеріальну шкоду на суму 16300 гривень 00 копійок.

У вчиненні вище вказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень (злочинів) підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколами допитів потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , ОСОБА_12 , ОСОБА_24 , ОСОБА_21 ;

- протоколами огляду мобільних телефонів потерпілих;

- матеріалами тимчасових доступів в АТ Акцент Банк, АТ КБ Приват банк, ПрАТ ВФ Україна, ПрАТ Київстар, АТ Ощадбанк, АТ Універсал банк, АТ Укрсіббанк;

- інформацією наданою ТОВ «ЄМАРКЕТ Україна» (ОЛХ);

- іншими матеріалами кримінального провадження.

В ході досудового розслідування ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190 КК України.

Згідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_7 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування;

- незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні

- вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується;

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії не тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Крім того, ОСОБА_7 раніше неодноразово засуджувався за вчинення корисливих злочинів, відбував покарання у місцях позбавлення волі, та у разі визнання останнього винним, з метою уникнення від подальшого покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що відносно ОСОБА_7 перебувають матеріали кримінального провадження за № 0003171 від 10.04.2024 року за ч. 4 ст. 408 КК України - дезертирство, самовільне залишення місця служби, з метою ухилитися від військової служби, яке вчинене в умовах воєнного стану, що свідчить, по-перше, про низькі моральні якості підозрюваного, низький рівень його громадської свідомості, оскільки вказане кримінальне правопорушення було ним вчинено в період дії воєнного стану та його дії прямо та неопосередковано призвели до зменшення обороноздатності України, крім того, вказане свідчить про відсутність у ОСОБА_7 поваги до Батьківщини, органів державної влади та інституцій, що, в свою чергу, дає підстави вважати, що особисті якості ОСОБА_7 не дадуть змоги забезпечити його належну процесуальну поведінку без поміщення його під варту.

На підтвердження цього, вказані дії підозрюваного усвідомлені, умисні та цілеспрямовані, свідчить те, що ОСОБА_7 прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратурою у сфері оборони Східного регіону по вказаному кримінальному провадженню 04.07.2024 року було направлено до Запорізького військового шпиталю для проходження військово-лікарської комісії, однак на сьогоднішній день останній лікарську комісію не пройшов.

Враховуючи характер злочину, у вчиненні якого він підозрюється, є тяжким та вчинений в той час коли весь Український народ героїчно протистоїть військовій агресії російської федерації, а також те, що вказане кримінальне правопорушення має підвищений суспільно небезпечний характер.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

В обґрунтування ризику незаконного впливу на потерпілих, існує ризик того що ОСОБА_7 , з метою уникнення покарання за злочини у якому підозрюється, як шляхом умовлянь та залякування, зможе незаконно впливати на потерпілих, свідків з метою зміни їх показів.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, наразі підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, мотив якого є корисливий. Також, останній не має постійного місця роботи та джерела доходу, відсутні стійкі соціальні зв`язки, що вказує на не бажання останнього заробляти гроші законним шляхом, та на те, що ОСОБА_7 може і в подальшому продовжувати вчиняти корисливі злочини, що дає підстави вважати, що систематичне скоєння корисних кримінальних правопорушень (шахрайств) є єдиним його джерелом прибутку.

Крім того, наразі Ленінським районним судом м. Запоріжжя розглядається обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 190 КК України. Не зважаючи на це, в ході його розгляду ОСОБА_7 продовжив вчиняти злочини, у яких він наразі підозрюється. Вказане свідчить про наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, з метою досягнення дієвості цього провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, досудове слідство приходить до висновку про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України за наступних підстав:

- особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та усвідомлення ОСОБА_7 невідворотності покарання за його вчинення, існує ризик того, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування/суду, та враховуючи що, останній може вчиняти нові корисливі злочини, дає підстави вважати про те, що зазначений захід не зможе бути дієвим.

- особиста порука полягає у наданні особам, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладеним на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу на теперішній час осіб, які б заслуговували на довіру та зможуть повною мірою забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КК України не встановлено, наразі до органу досудового розслідування не надійшло жодних заяв від осіб, які б заслуговували на довіру та зможуть повною мірою забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому вказаний запобіжний захід не може бути застосований.

- домашній арешт полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово, або у певний період доби, враховуючи що цей запобіжний захід надає свободу пересування, підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити новий злочин проти власності та переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

- відсутність у ОСОБА_7 офіційного джерела доходу унеможливлює застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави.

У зв`язку з чим, з метою захистити громадян і суспільство від злочинних посягань, та з метою присікти злочинну діяльність ОСОБА_7 слідство приходить до висновку, про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як зазначає Європейський Суд з прав людини, у кожному випадку суд своїм рішенням повинен забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Разом з тим, враховуючі під час обрання запобіжного заходу, положення передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, його майновий стан та репутацію, міцність соціальних зв`язків, наявність в нього родини й утриманців, дають підстави вважати, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, так, як підозрюваний буде знаходитися на свободі та продовжувати вчинювати злочини проти власності, переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином для забезпечення належної поведінку обвинуваченого та створення необхідних умов для встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні, приймаючи до уваги викладене, вказані факти свідчать про неможливість запобігання даним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів

Прокурор та слідчий, кожен в окремості, в суді клопотання підтримали з підстав, викладених по його тексту, просили його задовольнити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запропонований органом досудового слідства запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_5 в суді проти задоволення клопотання заперечував, та просив обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_7 в суді підтримав позицію свого захисника.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, прийшов до такого.

В силу ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Як вбачається з доданих до клопотання про застосування запобіжного заходу матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, яка підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколами допитів потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , ОСОБА_12 , ОСОБА_24 , ОСОБА_21 ; протоколами огляду мобільних телефонів потерпілих; матеріалами тимчасових доступів в АТ Акцент Банк, АТ КБ Приват банк, ПрАТ ВФ Україна, ПрАТ Київстар, АТ Ощадбанк, АТ Універсал банк, АТ Укрсіббанк; інформацією наданою ТОВ «ЄМАРКЕТ Україна» (ОЛХ); іншими матеріалами кримінального провадження.

Підставою для застосування до ОСОБА_7 зазначеного запобіжного заходу є наявність, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, які вказують на те, що знаходячись на волі, ОСОБА_7 може переховуватися від досудового слідста та суду, оскільки підозрюваний усвідомлюючи невідворотність відповідальності за скоєні злочини, може отримати покарання у вигляді позбавлення волі. Існує ризик того що ОСОБА_7 , з метою уникнення покарання за злочини, у яких підозрюється, як шляхом умовлянь та залякування, зможе незаконно впливати на потерпілих, свідків з метою зміни їх показів. Окрім того, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, як особа, яка має не зняті та не погашені судимості за скоєння злочинів проти власності; неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, наразі відносно нього в Ленінському районному суді м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за підозрою у вчиненні злочину проти власності. ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, що дає підстави вважати, що систематичне скоєння корисних кримінальних правопорушень (шахрайств) є єдиним його джерелом прибутку.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Викладене дає слідчому судді підстави вважати, що запобігання вказаним ризикам неможливе у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчим суддею при обранні відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу приймаються до уваги встановлені в суді обставини, а саме те, що ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований; має не зняті та не погашені судимості за скоєння злочинів проти власності, та знов скоїв аналогічний злочин.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom »). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати обєктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).

На підставі викладеного, а також з урахуванням ступеня порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню вчиненню ним дій, пов`язаних з: переховуванням від органів досудового розслідування та суду; скоєння нових злочинів; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також забезпечить високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів громадян України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень статей 182, 183 КПК України слідчий суддя обирає відносно підозрюваного ОСОБА_7 заставу у розмірі 60 560,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000049, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 60 560,00 грн. (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 копійок).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу, яку необхідно внести за наступними реквізитами: отримувач: ТУ ДСА України в Запорізькій області, ЄДРПОУ: 26316700, р/р № UA0001205, Банк: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО: 820172; Призначення платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадження по справі № 1-кс/331/224/2025, ЄУН 331/6210/24 від 31 січня 2025 року.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду,

2)не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду,

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити підозрюваній особі наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали доручити співробітникам ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

Термін дії ухвали закінчується 31 березня 2025 року о 16 годині 30 хвилин.

Строк тримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою відраховувати з 31 січня 2025 року - 16 годин 30 хвилин.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 03 лютого 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1