УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 185/8183/24

провадження № 51-5403 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 жовтня 2024 року,

встановив:

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000012 від 09 січня 2019 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 жовтня 2024 року на підставі ч. 4 ст. 399 КПК відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на вказану ухвалу місцевого суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про незаконність ухвали апеляційного суду, просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. На адресу Верховного Суду також надійшли додаткові пояснення ОСОБА_4 у яких він висловлює вимоги, які з огляду на положення ст. 436 КПК, не належать до повноважень цього суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно з п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, відповідно КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Частиною 1 ст. 392 КПК передбачено судові рішення, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, водночас відповідно до ч. 2 цієї статті ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Як вбачається з ухвали апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження, цей суд виходив з того, що положеннями чинного кримінального процесуального закону не передбачено оскарження ухвали місцевого суду про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК. Отже, суд апеляційної інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, зокрема, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 жовтня 2024 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3