Справа № 462/5948/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1185/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 21.10.2024 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України;

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:

цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалено рахувати з часу затримання і обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою з 14.06.2022 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 залишено до часу набрання вироком законної сили.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він, 13.06.2022 року приблизно о 00:05 год., перебуваючи на проїзній частині вул. Садової у м. Львові, неподалік закладу громадського харчування «Burek» поблизу буд.17 по вул. Симона Петлюри у м. Львові та біля дорожнього кільця вулиць Симона Петлюри-Садова, заподіяв потерпілому ОСОБА_10 умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, за наступних обставин. В ході раптово виниклого конфлікту з потерпілим ОСОБА_10 , який виразився в словесній перепалці між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , що в подальшому призвело до заподіяння ОСОБА_10 одного удару ОСОБА_6 в обличчя в ділянку губ, від якого останній впав на землю, після чого ОСОБА_10 почав наносити тілесні ушкодження ногами по тілу ОСОБА_6 . В цей час вказаний конфлікт побачив свідок ОСОБА_11 , який знаходився неподалік від місця події, підбіг до них та, з метою припинення нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , штовхнув ОСОБА_10 , від чого останній впав спиною до землі. В цей час ОСОБА_6 , скориставшись тим, що ОСОБА_10 знаходиться лежачи на землі, самостійно піднявся, взяв в руки камінь, який знаходився неподалік місця події, підійшов до ОСОБА_10 та, ставши над ним, тримаючи обома руками камінь, наніс з прискоренням один удар в ділянку обличчя ОСОБА_10 , чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження, а саме: закриту черепно-мозкову травму у вигляді крововиливу в м`які тканини голови в лобно-тім`яно-скроневих ділянках зліва та справа симетрично: множинних багатоуламкових переломів кісток основи черепу в проекції обох передніх черепних ямок, які представлені у вигляді фрагментів різноманітних форм та розмірів, деякі з них вільно знаходяться в порожнині черепу, з переходом лінії перелому у горизонтальному напрямку на великі крила клиноподібної кістки, піраміду скроневої кістки зліва та справа з розповсюдженням на потиличну кістку зліва горизонтально, де в ділянці внутрішнього потиличного виступу закінчується та в вертикальному напрямку на склепіння черепа, котрий починається від правого надочноямкового краю, проходить через лобну кістку по умовній серединній лінії та закінчується в місці сходження вінцевого та сагітального швів з їх розходженням, загальною довжиною біля 13 см., крововиливу над твердою мозковою оболонкою лівої півкулі головного мозку (епідуральна гематома об`ємом до 50 мл.), крововиливу під м`які мозкові оболонки в проекції обох лобних, тім`яних та потиличних частках, крововиливу в речовину головного мозку в правій лобній та скроневій частці, перелому кісток лицевого черепу злам латеральної та задньої, нижньої, верхньої стінок орбіт білатерально, багатофрагментарний злам задньолатеральної та медіальної, передньої стінок обох верхньо-щелепових пазух зі зміщенням кісткових фрагментів в порожнину пазух, багатофрагментарні злами обох виличних кісток, злам вінцевого відростка нижньої щелепи зліва, злам носової кістки, садно на скроневій ділянці зліва, садно на лобній ділянці посередині з переходом на спинку носа, навколоорбітальні синці, садно на лівій щоці. Тупа закрита черепно-мозкова травма у вигляді переломів кісток склепіння та основи черепа, кісток лицевого черепа, крововиливу над твердою та під м`які мозкові оболонки, у речовину головного мозку, що призвело до набряку та компресії головного мозку з розвитком поліорганної недостатності, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, яке 21.06.2022 призвело до смерті потерпілого.

На вирок суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду скасувати.

В мотивах апеляційної скарги зазначає, що вину у вчиненому не визнає. Вказує, що злочин вчинив ОСОБА_11 , саме він наніс удар каменем по голові потерпілого. Зазначив, що на камені немає його відбитків пальців. Кров на його одязі з`явилась після того як ОСОБА_11 схопив його за рукав куртки. Звернув увагу на те, що є учасником АТО.

Захисник в апеляційній скарзі просить вироку суду змінити в частині кваліфікації дій обвинуваченого з ч. 2 ст. 121 КК України на ч. 3 ст. 136 КК України.

В мотивах апеляційної скарги вказує, що жодних прямих доказів вчинення злочину обвинуваченим у матеріалах справи немає. Допитані свідки не були очевидцями вчинення злочину. Суд не дав оцінки тому, що конфлікт розпочав саме потерпілий. На знарядді вчинення злочину відсутні генетичні сліди ОСОБА_6 . Вважає неправдивими показання свідка ОСОБА_11 про те, що удар каменем по голові потерпілому завдав саме обвинувачений, оскільки свідок був активним учасником конфлікту та наносив тілесні ушкодження потерпілому. Зазначає, що допит ОСОБА_11 , не проводився в суді безпосередньо, оскільки останній помер, проте у матеріалах справи відсутня копія свідоцтва про смерть. Вважає відеозапис допиту свідка ОСОБА_11 недопустимим доказом, оскільки на допиті він був у стані сп`яніння. Вважає, що за відсутності доказів вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 136 КК України, як неповідомлення належним установам про особу, що перебуває у небезпечному для життя стані.

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали судового провадження, в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що у їхньому задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог дотримався та вірно встановив вину обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яка підтверджується зібраними та безпосередньо дослідженими у суді першої інстанції доказами, зокрема.

Так, потерпілий ОСОБА_12 у судовому засіданні суду першої інстанції показав, що 12.06.2022 року він перебував вдома та від матері дізнався, що його батько ОСОБА_10 пішов у гості до своїх друзів святкувати День Святої Трійці. Близько 00:00 год. батько зателефонував матері та повідомив, що вже знаходиться поруч із будинком. Оскільки у телефоні був включений гучний зв`язок, він почув у слухавці разом з голосом батька крики невідомих чоловіків та зрозумів, що виникла сварка, потім із батьком пропав зв`язок. Він вийшов на балкон квартири та побачив, як від місця події віддаляються двоє чоловіків. Батька він не побачив. Після цього він вийшов на вулицю і виявив батька у крові, який лежав на проїзній частині неподалік від будинку та був без свідомості. Поруч все було залито кров`ю. Хтось із перехожих викликав до місця події працівників екстреної медичної допомоги. Батька забрали у лікарню, де він близько тижня пролежав у комі, після чого, не приходячи до тями, помер.

Показання свідка ОСОБА_13 під час судового розгляду є аналогічними показанням потерпілого ОСОБА_12 .

Під час судового розгляду, у зв`язку зі смертю свідка ОСОБА_11 29.05.2023 року, відповідно до актового запису №90 від 30.05.2023 року (т. 4 а.с. 234а), був досліджений протокол його допиту на досудовому розслідуванні із відеозаписом, згідно з яким він показав, що 12.06.2022 року із обвинуваченим ОСОБА_6 поїхали до його брата ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_2 , щоб відсвяткувати День Святої Трійці. На вул. Садовій у парковій зоні вони розпивали алкогольні напої. В подальшому, коли алкоголь закінчився, він спробував придбати його у магазині, однак оскільки було пізно, йому це не вдалось. Тоді він вирішив дістати алкоголь у свого знайомого, який проживав по вул. С. Петлюри. Повертаючись, він почув сильні крики, а підійшовши ближче, побачив, як ОСОБА_6 лежить на асфальті та невідомий чоловік кремезної тілобудови наносить йому тілесні ушкодження. Тоді він підбіг та відштовхнув невідомого чоловіка від ОСОБА_6 . Коли ОСОБА_6 піднявся, пішов у невідомому напрямку. За кілька секунд він повернувся із каменем в руках, став над невідомим чоловіком, а потім пригнувши коліна і тримаючи камінь обома руками, наніс один удар по його голові. Він почав відтягувати ОСОБА_6 від потерпілого, забрав камінь з його рук та викинув його за кіоск. Повернувшись до місця події, він помітив поруч із потерпілим сенсорний мобільний телефон, який забрав, думаючи, що це телефон ОСОБА_6 . В подальшому обоє втекли з місця події. При цьому зауважив, що він був одягнутий у білу сорочку та шорти синього кольору, а ОСОБА_6 у камуфляжну футболку, спортивні штани темного кольору з полосою.

З метою перевірки та уточнення показань свідка ОСОБА_11 судом першої інстанції досліджено протоколи слідчого експерименту з відеозаписами за його участю від 13.06.2022 року та 21.07.2022 року, один із яких проводився у присутності судово-медичного експерта ОСОБА_15 , відповідно до яких свідок показав та відтворив обставини вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_6 , нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 .

У суді першої інстанції свідок ОСОБА_14 підтвердив, що 12.06.2022 року близько 21-22 год. до нього у гості в квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , приїхали брат ОСОБА_11 із ОСОБА_6 . Оскільки вони перебували у стані алкогольного сп`яніння, він їх не впустив. Через декілька годин вони повернулись та він вирішив відвезти їх додому до брата у с. Сокільники.

Свідок ОСОБА_16 під час його допиту зазначив, що 12.06.2022 року близько обіду запросив до себе у гості потерпілого ОСОБА_10 . Близько 23.00 год. ОСОБА_10 пішов додому, при собі він мав мобільний телефон.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_17 , 12.06.2024 року близько 00:00 год. він повертався від друзів додому і на дорозі на проїзній частині вул. Садової у м. Львові, неподалік закладу громадського харчування «Burek» побачив непритомного чоловіка із закривавленою головою. Той лежав на дорозі із розкинутими в сторону руками, а його голова була скривавлена. Викликав екстрену медичну допомогу і працівників поліції. Зазначив, що коли він рухався по вулиці Любінській у напрямку до місця події він бачив двох чоловіків, які рухались йому на зустріч.

Із протоколу огляду місця події від 13.06.2022 року з фототаблицями вбачається, що місцем огляду є місцевість біля заднього виходу закладу громадського харчування «Бурек», що за адресою: м. Львів, вул. Садова, 9, та виявлено осколок бетону хаотичної форми розміром 20х15 см, на одному з кутів якого виявлено сліди РБК.

В суді першої інстанції досліджено протокол огляду від 15.06.2022 року із відеозаписом, на якому зафіксовано як свідок ОСОБА_17 підходить до потерпілого ОСОБА_10 , який лежав на проїжджій частині із закривавленим обличчям.

Із оглянутих в суді першої інстанції відеозаписів до протоколів оглядів від 14.06.2022 року, вбачається пересування свідка ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_6 до та після вчинення злочину, а саме як 12.06.2022 року о 22:40 год. повз прибудинкову територію на вул. Садовій у м. Львові проходить чоловік, вдягнутий у білу сорочку, шорти і капці, візуально схожий на ОСОБА_11 , а за ним слідом інший чоловік, вдягнутий у темну футболку, темні штани і темне взуття, візуально схожий на ОСОБА_6 . О 22:57 год. ОСОБА_11 та ОСОБА_6 на вул. Садовій у м. Львові проходять повз 3 чоловіків, які йшли їм на зустріч із собакою та направляються в сторону вул. С. Петлюри у м. Львові. О 23:49 год. по вул. С. Петлюри в сторону Садової у м. Львові проходить невідомий чоловік, одягнений у футболку, штани в полоску та візуально схожий на потерпілого ОСОБА_10 13.06.2022 року о 00:05 год. по вул. С. Петлюри в сторону вул. Кульпарківської у м. Львові проходять ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , який шкутильгає і тримається руками за голову.

Даними протоколу обшуку від 13.06.2022 року з відеозаписом оглянутим у судовому засіданні суду першої інстанції встановлено, що у будинку на АДРЕСА_3 , за місцем реєстрації ОСОБА_11 виявлено та вилучено шорти джинсові із маркуванням «FSBN», сорочку на короткий рукав із маркуванням «S.Oliver», пару тапок із маркуванням «Oskar», футболку камуфляжну, штани із маркуванням «Jorpan», кросівки чорного кольору.

Із висновку експертизи № 671/2022-ім від 19.07.2022 року, вбачається, що у слідах на футболці, вилученій в ході обшуку за адресою: м. Львів-Сокільники, вул. Молодіжна, 8, у ОСОБА_18 виявлена кров людини, яка може походити від трупа ОСОБА_10 .

Відповідно до даних висновку експертизи №672/2022-ім від 19.07.2022 року, у слідах на сорочці, вилученій в ході обшуку за адресою: м. Львів-Сокільники, вул. Молодіжна, 8, у ОСОБА_11 виявлена кров людини, яка не може походити від трупа ОСОБА_10 .

З довідки ВП «Лікарня Святого Луки» КНП «1 територіальне медичне об`єднання «ВП «Лікарня Святого Луки» № 499 від 13.06.2022 року вбачається, що ОСОБА_10 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії з 13.06.2022 року. Діагноз: відкрита черепно-мозкова травма. Забій головного мозку з множинними контузійно-геморагічними вогнищами. Субарахноїдальний крововилив. Набряк головного мозку. Множинні переломи склепіння, кісток лицевого черепа (Ле-Фор ІІ), основи черепа. Множинні забійні садна голови. Алкогольне сп`яніння.

Із висновків судово-медичних експертиз №87/22 від 15.07.2022 року, №1028/2022 від 06.07.2022 року вбачається, що травма в ділянці голови потерпілого ОСОБА_10 утворилась прижиттєво, при контакті із тупим(и) твердим(и) предметом(и), при найменше як одному ударі предметом з обмеженою поверхнею, яким могли бути камінь чи палка. Перебуває у прямому причино-наслідковому зв?язку із настанням смерті. Могла виникнути 13.06.2022 року та має ознаки тяжкого тілесного ушкодження.

Даними висновку додаткової судово-медичної експертизи №75/2022 від 05.08.2022 року встановлено, що тілесні ушкодження на тілі потерпілого ОСОБА_10 не могли утворитись при обставинах, на які вказує підозрюваний ОСОБА_6 , однак могли утворитися при обставинах, на які вказує свідок ОСОБА_11 . Встановлені в ОСОБА_10 тілесні ушкодження, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №87/2022, могли бути заподіяні каменем, який було виявлено та вилучено в ході огляду місця події.

Допитаний у судовому засіданні суду першої інстанції експерт ОСОБА_19 підтримав здійснені ним висновки судово-медичних експертиз та повідомив, що був присутній при проведенні слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_11 і при здійсненні висновків експертиз надав оцінку їх версіям нанесення тілесних ушкоджень потерпілому. Ствердив, що тілесні ушкодження не могли утворитись при обставинах, на які вказує обвинувачений ОСОБА_6 , однак могли утворитися при обставинах, на які вказував свідок ОСОБА_11 . Зокрема обвинувачений повідомляв, що одиничний удар потерпілому був нанесений ОСОБА_11 каменем із положення стоячи у праву частину голови. Водночас потерпілий ОСОБА_10 мав кремезну статуру зростом 186 см, а тому заподіяти йому описані тілесні ушкодження з положення стоячи обвинувачений або свідок ОСОБА_11 , які значно нижчі, не могли. При цьому удар був нанесений саме у ділянку голови спереду, в ділянку носа із зміщенням кісток черепа всередину. Для нанесення такого удару необхідно прикласти значну силу, а потилиця потерпілого мала була обмежена у русі, зокрема зафіксована на землі. При падінні з висоти власного зросту такі тілесні ушкодження виникнути не могли.

В суді першої та апеляційної інстанції сторона захисту стверджувала, що удар по голові потерпілого каменем наніс не обвинувачений, а свідок ОСОБА_11 .

Зазначені мотиви сторони захисту обґрунтовано спростовані судом першої інстанції з покликанням на вищевказані висновки судово-медичних експертиз та показання допитаного експерта у суді.

Разом з цим, із висновку експертизи № 671/2022-ім від 19.07.2022 року, вбачається, що у слідах на футболці, вилученій в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , у ОСОБА_18 виявлена кров людини, яка може походити від трупа ОСОБА_10 .

Поряд з цим, відповідно до даних висновку експертизи №672/2022-ім від 19.07.2022 року, у слідах на сорочці, вилученій в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , у ОСОБА_11 виявлена кров людини, яка не може походити від трупа ОСОБА_10 .

Відтак, доводи сторони захисту колегія суддів вважає версією спрямованою на уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Разом з цим, у суді апеляційної інстанції сторона захисту стверджувала, що камінь, який є речовим доказом у кримінальному провадженні не є знаряддям злочину.

Зазначені доводи колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до висновку експертизи від 13.10.2022 року, на ньому виявлена кров, генетичні ознаки якої збігаються із генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі захисник покликалась на визнання показань свідка ОСОБА_11 , даних ним під час досудового розслідування, недопустимим доказом, оскільки під час допиту він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Як встановлено колегією суддів, що судом першої інстанції був досліджений протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 13.06.2022 року із відеозаписом, який повідомив обставини вчинення злочину обвинуваченим, ствердив, що удар каменем в ділянку обличчя потерпілому завдав саме обвинувачений ОСОБА_6 .

На момент розгляду кримінального провадження у суді до допиту свідок ОСОБА_11 відповідно до актового запису №90 від 30.05.2023 року помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому у суду першої інстанції була відсутня можливість для його безпосереднього допиту.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 16.12.2014 року у справі «Хорнкастл та інші проти Сполученого Королівства» зазначено, що у випадках, коли показання відсутнього свідка є єдиною або вирішальною підставою для винесення обвинувального вироку, потрібні достатні врівноважуючи фактори, які дозволяють оцінити надійність показань. Суд повинен вирішити, чи була поважна причина для неявки свідків до суду, чи були показання свідків «єдиними або вирішальними» доказами, і якщо так, то чи були адекватні врівноважуючи заходи для захисту прав заявників на справедливий суд.

З огляду на те, що свідок ОСОБА_11 був єдиним очевидцем конфлікту між обвинуваченим та потерпілим, його показання є вирішальним доказом у кримінальному провадженні, допит у суді першої інстанції виявився неможливим у зв`язку з його смертю, а даних про отримання вказаного доказу з порушенням порядку, встановленого КПК України, немає, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги як доказ вини обвинуваченого дані протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 13.06.2022 року із відеозаписом, який на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст. 224 КПК України.

Свідок ОСОБА_11 перед проведенням слідчої дії був повідомлений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384 КК України, його показання є послідовними, логічними, не суперечать іншим доказам, а навпаки підтверджують такі, відтак у колегії суддів відсутні підстави ставити їх під сумнів.

Крім того, з метою перевірки та уточнення показань свідка ОСОБА_11 судом першої інстанції досліджено протоколи слідчих експериментів з відеозаписами від 13.06.2022 року та 21.07.2022 року, які проведені у відповідності до ст. 240 КПК України, згідно з якими він показав та відтворив обставини вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_6 , нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , що узгоджується із його показаннями.

Таким чином, колегія суддів вважає, що покликаючись на безпосередньо досліджені докази, суд першої інстанції відповідно до ст. 94 КПК України всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_6 та вірність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 121 КК України, а тому доводи сторони захисту про необхідність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 136 КК України, як ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, при можливості надати таку допомогу, що спричинило смерть потерпілого, є безпідставними та жодними доказами не підтверджуються.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування вироку суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 колегією суддів не встановлено, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

вирок Залізничного районного суду м. Львова від 21.10.2024 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого та захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим який тримається під вартою, в той самий строк з дня отримання її копії.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

/підпис/ /підпис/ /підпис/

Згідно з оригіналом

Судове рішення набирає законної сили 20.03.2025 року

Помічник судді ОСОБА_20

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду 21.03.2025 року