Справа № 524/1894/25
Провадження № 1-кс/524/461/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року

Слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці Полтавської області клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України,

УСТАНОВИВ:

Слідчий Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим із прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий указав, що досудовим розслідуванням встановлено, що 17 лютого 2025 року близько 18 год 00 хв ОСОБА_4 , перебуваючи біля буд. 18 на вул. Володимира Великого у м. Кременчуці, реалізуючи свій злочинний умисел на відкрите заволодіння чужим майно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, введеного на території України на підставі Закону України № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наніс удари по голові ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження за довідкою «Полтавського обласного центру екстреної медичної допомоги» у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, забій м`яких тканин нижньої щелепи справа, та відкрито викрав мобільний телефон марки «Techno Spark 8C» кольору «Turquoise», IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартість якого зі слів потерпілого становить 5000,00 грн. З місця скоєння злочину ОСОБА_4 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 , матеріального збитку на вказану суму.

17 лютого 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України (кримінальне провадження № 0000282).

18 лютого 2025 року о 14 год 25 хв ОСОБА_4 затримано в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України.

18 лютого 2025 року о 19 год 08 хв ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України.

Слідчий зазначив, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться зібраними доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протоколом впізнання особи за фотознімками зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протоколом обшуку від 18 лютого 2025 року.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яке кваліфікується як тяжке, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, а також наявність ризиків, визначених пунктами 1, 3, 5 статті 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від слідчого, прокурора, суду та незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, слідчий зазначив, що існують ризики того, що ОСОБА_4 може:

незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни ними своїх показів у зв`язку із тим, що деяких свідків він знає особисто, та що підозрюваному частково відкриті матеріали кримінального провадження;

вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки підозрюваний раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, не має постійного місця роботи та заробітку, і вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності у період іспитового терміну, та підозрюється у вчиненні нових умисних корисливих злочинів;

переховуватись від органів досудового розслідування, суду: під страхом бути засудженим до позбавленні волі за вчинення тяжкого злочину, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України, підозрюваний може покинути територію м. Кременчука; також у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, він офіційно не працевлаштований, тобто ніщо в місті його не утримує.

Метою вказаного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчиняти інші злочини.

Інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 із наступних причин:

особисте зобов`язання у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, такий запобіжний захід об`єктивно не здатен запобігти наявним вище перерахованим ризикам;

особиста порука на адресу слідчого відділу та прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які бажають поручитися за ОСОБА_4 ;

застава на адресу слідчого відділу та прокуратури не надходили звернення підозрюваного та інших осіб про можливість внесення застави за підозрюваного ОСОБА_4 ;

домашній арешт підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків та перебуваючи під домашнім арештом не можливо запобігти спробам підозрюваного, з метою уникнути покарання за вчинення злочину, залишити місце, визначене слідчим суддею, з метою переховування та впливати на потерпілого та свідків за допомогою засобів мобільного зв`язку; також неможливість застосування запобіжного заходу обумовлюється характером вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме нічний та денний час доби.

Таким чином, на думку слідчого, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому, та просив його задовольнити.

Підозрюваний та захисник заперечували проти застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою та просили застосувати до нього запобіжний захід, непов`язаний із триманням під вартою.

Так, захисник поставив під сумнів наявність доказів вчинення саме нападу на потерпілого, пославшись, зокрема, на те, що свідки не могли бачити наведених обставин, знаходячись на великій відстані від підозрюваного та потерпілого; окрім того свідчення самого потерпілого, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, також викликають, на його думку, сумніви. Окрім того, зауважив, що поставлений працівниками швидкої допомоги діагноз потерпілому є лише фіксацією повідомлення зі слів самого потерпілого. Звернув увагу суду на те, що підозрюваний не заперечує факту заволодіння мобільним телефоном потерпілого, водночас заперечує застосування при цьому насилля. Також просив урахувати, що на утриманні підозрюваного перебуває малолітня дитина, яка проживає разом із матір`ю, а також хворий батько, який є інвалідом другої групи та потребує постійного стороннього догляду.

Щодо наведених слідчим та прокурором ризиків, захисник зазначив, що відсутні докази намагання підозрюваним уникнути покарання, вже допитані всі можливі свідки та вчинені основні слідчі дії, а твердження слідчого та прокурора щодо можливого впливу підозрюваного на потерпілого та свідків, на його думку, є сумнівними.

У випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисник просив визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

За правилами частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом статей 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. При цьому, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного тощо.

Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах, вислухавши доводи учасників судового провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вбачає, що повідомлена ОСОБА_4 підозра станом на час розгляду цього клопотання повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», яка відображена у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зокрема термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Надані стороною обвинувачення докази дають підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких злочинів.

Наведені у клопотанні слідчого факти свідчать про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 є найбільш прийнятним в даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність підстав вважати, що існують передбачені частиною першою статті 177 КПК України ризики, а саме: незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни ними своїх показів, оскільки підозрюваний знає їх особисто та йому частково відкрито матеріали кримінального провадження; вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки останній раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності та підозрюється у вчиненні нового умисного корисливого злочину в період іспитового терміну; переховування від органів досудового розслідування, суду під страхом бути засудженим до позбавленні волі за вчинення тяжкого злочину.

Підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, стабільних доходів не має, не одружений, у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, він раніше судимий за вчинення злочинів проти власності та підозрюється у вчиненні нового умисного корисливого злочину. При цьому суд критично ставиться до прохання підозрюваного та його захисника щодо врахування факту утримання неповнолітньої дитини, яка з ним не проживає, а за поясненнями останнього проживає з матір`ю, а також утримання та догляду за хворим батьком, який за посиланням захисника за наявності дружини (матері підозрюваного) потребує ще й постійного догляду підозрюваного, який в свою чергу стверджує про неофіційне працевлаштування та зайнятість на роботі.

Слідчий суддя, оцінюючи в сукупності всі обставини, ураховуючи особу підозрюваного, його сімейний стан, слабкі соціальні зв`язки, відсутність стабільних та легальних джерел існування, ураховуючи неможливість запобігання наведеним слідчим та прокурором ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Ураховуючи, що ОСОБА_4 затримано 18 лютого 2025 року о 14 год 25 хв, строк тримання під вартою необхідно рахувати з моменту його затримання.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування пункту 1 частини четвертої статті 183 КПК України та вважає за можливим на виконання вимог частини третьої статті 183 КПК України визначити для підозрюваного розмір застави, враховуючи тяжкість інкримінованого злочину, наявні ризики та особу підозрюваного, який офіційно не працює.

Керуючись статтями 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали визначити з 18 лютого 2025 року до 18 квітня 2025 року.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти в разі внесення за нього застави в розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить сто вісімдесят одну тисячу шістсот вісімдесят гривень, при цьому зобов`язати його: прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; докласти зусиль до пошуку роботи.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою, які мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, покладених на нього суддею, застава буде звернена в доход держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України. У разі звернення застави в дохід держави суддею буде вирішено питання про застосування до цього підозрюваного іншого запобіжного заходу.

Застава, що не була звернена в дохід держави, буде повернута обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1