СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/779/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0003954 від 19.12.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Новошахтинська, рф, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 15.06.2018 Києво - Святошинським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 185,

ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 10.12.2018 Києво - Святошинським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 309

КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;

- 24.07.2019 Київським апеляційним судом за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі; 31.03.2023 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

- 19.10.2023 Києво - Святошинським районним судом Київської області за ч. 4 ст. 185,

ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

- 13.09.2024 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 5 років 1 місяць позбавлення волі;

- 04.10.2024 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 5 років 1 місяць позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим вироком Святошинського районного суду м. Києва від 04.10.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі, повторно протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України вчинив новий умисний злочин, а саме незаконно придбав і зберігав наркотичний засіб для власного вживання без мети збуту, за наступних обставин.

ОСОБА_3 19.12.2024 о 12 годині, перебуваючи за адресою: м. Київ, пр-т Берестейський, 104, у невстановленої досудовим розслідування особи за грошові кошти у сумі 120 гривень незаконно придбав для власного вживання без мети збуту дві таблетки округлої форми білого кольору - «метадон», які поклав до кишені куртки в яку був одягнений.

В подальшому 19.12.2024 о 12 годині 30 хвилин, коли ОСОБА_3 проходив біля буд. 106/2 по пр-ту Берестейському в м. Києві, він був виявлений працівниками поліції і затриманий порядку ст. 208 КПК України та в ході особистого обшуку з правої кишені куртки, в яку він був одягнутий, було вилучено дві таблетки округлої форми білого кольору.

Згідно висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів надані на дослідження 2 (дві) таблетки білого кольору круглої форми, які вилучені у ОСОБА_3 , містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон). Загальна маса метадону (фенадону) в таблетках становить 0,044 г.

Метадон (фенадон), згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Списку №1 Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці II», віднесено до наркотичних засобі, обіг яких обмежено.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та дав показання, згідно з якими відомості, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності, просить суворо не карати. Вказав, що він 19.12.2024 в обідній час на проспекті Берестейському у м. Києві придбав у невідомої йому особи 2 таблетки метадону, через якийсь час до нього підійшли працівники поліції, які виявилиїх та вилучиили.

Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, за згодою учасників кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене особою, яка протягом року була засуджена за цією статтею.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, характеризуючі дані про його особу, сімейний стан, вік обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працює, раніше неодноразово судимий, вчинив новий злочин до повного відбування покарання за попереднім вироком.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального проступку, особу винного, його ставлення до вчиненого, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, що для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, буде цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 04.10.2024 ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 5 років 1 місяць позбавлення волі. Покарання за цим вироком ОСОБА_3 не відбув та вчинив новий злочин, за який засуджується зараз. Таким чином, суд вважає необхідним призначити йому покарання за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань відповідно до ст. 71 КК України.

Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_3 , у виді домашнього арешту необхідно скасувати, оскільки він затриманий на виконання попереднього вироку, що набрав законної сили.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Процесуальні витрати на проведення експертизи складають 1 591 грн. 80 коп. та підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 04.10.2024 і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбутого покарання час утримання його під вартою з моменту затримання 19.12.2024 по 20.12.2024 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1 591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто однієї) гривні 80 копійок за проведення Київським НДЕКЦ МВС України експертизи №СЕ-19/111-24/74424-НЗПРАП.

Речові докази: 2 (дві) таблетки білого кольору круглої форми, якімістять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок проголошено 10 січня 2025 року негайно після виходу суду із нарадчої кімнати.

Суддя ОСОБА_1