Справа № 212/2364/25
У Х В А Л А

13 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), представника власника майна ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_3 , погодженого прокурором ОСОБА_6 , внесене в кримінальному провадженні № 0001689 від 21.10.2024 року за ознаками злочину передбаченого ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 321 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що слідчим відділенням ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001689 від 21 жовтня 2024 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 307, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 317, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 321 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України, за ознаками: участь у злочинній організації; за ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, за ознаками придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинені у складі злочинної організації; за ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 321 КК України, за ознаками незаконне придбання, перевезення та зберігання, пересилання з метою збуту сильнодіючого лікарського засобу, вчинені у складі злочинної організації.

Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 згідно витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна є власником житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 321 КК України.

У зв`язку чим, у органу досудового розслідування виникає потреба у накладені арешту на належне майно ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що він підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді конфіскації майна.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання просив його задовольнити.

Власник майна в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання. Звернув увагу, що квартира є його єдиним майном, отже він заперечує щодо накладання арешту на неї.

Представник власника майна підтримав ОСОБА_4 .. Підкреслив, що підозра необґрунтована, а підозрюваний тримається під вартою та не може здійснити будь-яких дій з квартирою.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали, дійшов наступного висновку.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за № 0001689 від 21.10.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 321 КК України.

Згідно інформаційної довідки 410159038 від 28.01.2025 року ОСОБА_4 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді конфіскації майна.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

На цьому (початковому) етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна (підозрюваного) з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Матеріали клопотання свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що вказане вище майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, у разі постановлення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_4 може бути конфісковано, оскільки на праві власності належить підозрюваному, а тому враховуючи, що слідчим доведено існування ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, наявні підстави для накладення арешту на вказане майно з тимчасовим позбавленням права на розпорядження та відчуження майна будь-кому і будь-яким чином, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання та виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167-173, 234-236 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0001689 від 21.10.2024 року із забороною розпорядження та відчуження на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , а саме на житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний тест складено 13 березня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1