Кримінальне провадження №629/2186/25
Номер провадження 1-кп/629/189/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного провадження в залі суду м. Лозова кримінальне провадження №0000117 від 26.04.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с-ща Різдв`янка, Лозівського району Харківської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України,-

в с т а н о в и в:

Згідно ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. Законодавством України громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, на пільгових умовах.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах, встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів.

Згідно ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ» для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Забороняються знаряддя добування об`єктів тваринного світу, що призводять до калічення диких тварин, їх страждань та масового безконтрольного знищення.

Відповідно до наказу № 46 від 29.03.2023 Управління державного агентства меліорації та

рибного господарства у Харківській області встановлено заборону на лов (добування) водних біоресурсів у весняно літній період природного відтворення (нересту) у 2023 році на водних об`єктах Харківської області, зокрема з 01.04.2023 по 09.06.2023 у водосховищах.

Відповідно до п. п. 1 п. 1, п. п. 4 п. 4 розділу 4 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 № 700, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.11.2022 за № 1412/38748, забороняється добування (вилов) такими знаряддями: сітками та пастками усіх типів та конструкцій, іншими сітковими знаряддями добування (вилову), а також забороняється добування (вилов) водних біоресурсів у період нересту, тобто у період весняно літньої заборони лову риби.

Відповідно до вимог ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.

Згідно ст. 5 Закону України «Про тваринний світ» від імені Українського народу права власника об`єктів тваринного світу, які є природним ресурсом загальнодержавного значення, здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Згідно з п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 за № 269/3562), забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для тіл водного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань.

Окрім того, згідно з п. 2 Правил промислового рибальства в рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 33 від 18.03.1999, сітки відносяться до промислових знарядь лову.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 10.12.2004 № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля під незаконним заняттям рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом (ст. 249 КК України ) треба розуміти таке вилучення водних живих ресурсів із природного середовища, яке здійснюється з порушенням чинного законодавства, що регулює порядок і умови промислового, любительського, спортивного рибальства, іншого використання водних живих ресурсів. Зокрема, незаконним є промисел, який здійснюється всупереч існуючим правилам, без належного на те дозволу, в заборонений час, у недозволених місцях, із застосуванням заборонених знарядь лову, з перевищенням установлених лімітів чи норм вилову.

Так, 25.04.2023, близько 19:30, точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не виявилося можливим, ОСОБА_3 разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 , за попередньою домовленістю, зустрілись за місцем мешкання останнього, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , де у них, в порушення вищезазначених норм законодавства України, виник умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом. Для реалізації свого кримінального протиправного умислу, направленого на незаконне зайняття рибним добувним промислом, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 , взявши із собою заборонені знаряддя для вилову риби, а саме рибальські сітки з полімерного матеріалу в кількості двох штук довжиною по 75 метрів кожна та розміром вічка 35х35 мм, а також надувний човен зеленого кольору з двома веслами та насосом, направилися до Краснопавлівського водосховища, яке розташоване за межами с. Садове Лозівського району Харківської області, на території Лозівської міської територіальної громади Харківської області.

Продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного умислу, направленого на незаконне зайняття рибним добувним промислом, ОСОБА_3 за попередньою змовою зі ОСОБА_4 цього ж дня, приблизно о 20:00, прибули на автомобілі марки «ВАЗ» моделі «2109», д.н.з. НОМЕР_1 , право власності на який зареєстрований за ОСОБА_3 , до узбережжя Краснопавлівського водосховища, на центральну дамбу «Пускового комплексу

гідровузла Краснопавлівського водосховища», яка розташована за межами с. Садове Лозівського району Харківської області, на території Лозівської міської територіальної громади Харківської області. Після чого, ОСОБА_3 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 вийшли на надувному човні зеленого кольору на водяне дзеркало Краснопавлівського водосховища, де встановили заборонені знаряддя для вилову риби, а саме рибальські сітки з полімерного матеріалу в кількості двох штук, довжиною по 75 метрів кожна та розміром вічка 35х35 мм.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій кримінальний протиправний умисел, направлений на незаконне зайняття рибним добувним промислом, 26.04.2023, близько 05:30, ОСОБА_3 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , знаходячись на узбережжі Краснопавлівського водосховища, на центральній дамбі «Пускового комплексу гідровузла Краснопавлівського водосховища», яка розташована за межами с. Садове Лозівського району Харківської області, на території Лозівської міської територіальної громади Харківської області, за допомогою надувного човна зеленого кольору вийшли на водяне дзеркало Краснопавлівського водосховища та дістали з води вищевказані рибальські сітки, за допомогою яких займалися незаконним рибним добувним промислом, під час якого виловили 276 особин виду карась сріблястий вартістю 1581 грн. за один екземпляр.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 заподіяли майнову шкоду Лозівській міській територіальній громаді Харківської області на загальну суму 436356 гривень.

Внаслідок вилову водних біоресурсів (риби), а саме: карася сріблястого в кількості 276 штук за допомогою заборонених знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих матеріалів, що мало місце на Краснопавлівському водосховищі, що розташоване за межами с. Садове Лозівського району Харківської області, на території Лозівської міської територіальної громади Харківської області, довкіллю (водному об`єкту) було завдано істотної шкоди за ознаками добування великої кількості водних біоресурсів (риби) під час нересту.

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, тобто незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального провадження у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмові заяви обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були складені у присутності захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно яких вони беззаперечно визнали свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.249 КК України та цивільного позову у повному обсязі, згодні із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлені з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК України та згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Представник потерпілого Лозівської міської ради Харківської області ОСОБА_7 , в в заяві від 27.03.2025 року вказав, що погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

При цьому, відповідно до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового

розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивчивши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали судом встановлено, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

За встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку доведена повністю, та їх дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.249 КК України, а саме: незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

Згідно із ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 249 КК України, є кримінальним проступком.

Призначаючи покарання обвинуваченим у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними кримінального проступку, особу винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При вивченні особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Лозова Харківської області, українець, громадянин України, із середньо-спеціальною освітою, неодружений, непрацюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, військовозобов`язаний, за місцем мешкання скарг від сусідів на нього не надходило, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд вважає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою.

При вивченні особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с-ща Різдв`янка, Лозівського району Харківської області, українець, громадянин України, із середньо-спеціальною освітою, розлучений, не працюючий, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, раніше перебував з 2011 року з приводу: Вживання алкоголю зі шкідливим наслідеками, знятий з обліку у 2024 році, військовозобов`язаний, за місцем мешкання скарг від сусідів на нього не надходило, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд вважає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує, що наділений дискреційними повноваженнями, наданими державою щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках, враховує цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання.

Так, при обранні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України виходить із загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу винних, які не перебувають на обліку у лікаря психіатра і лікаря нарколога, до адміністративної відповідальності не притягалися, раніше не судимі, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у межах санкції відповідної статті Кримінального кодексу України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, оскільки саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим, необхідним і достатнім для їх виправлення і перевиховання та запобігання вчиненню ними нових правопорушень.

Підстав для застосування до обвинувачених ст.ст. 69, 69-1 КК України у суду немає, так як суд застосовує до них покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Суд враховує, що ст. 96-1 КК України передбачена спеціальна конфіскація, яка полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна.

Як встановлено судом обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили злочин, передбачений ч.1 ст.249 КК України, за допомогою надувного човна зеленого кольору та двох рибальських сіток, у звязку з чим суд вважає, що дані речові докази підлягають конфіскації у власність держави, як засіб та знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Лозіською міською територіальною громадою в особі Лозівської міської ради Харківської області, в інтересах якої діє представник ОСОБА_7 , по справі заявлено цивільний позов в якому останній просить солідарно стягнути зі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 шкоду, завдану водним біоресурсам внаслідок незаконного зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду у розмірі 436 356,00 грн. на користь Лозівської міської територіальної громади.

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Відповідно до ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища підлягає компенсації у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок дій обвинувачених, а саме вилову водних біоресурсів -карася сріблястого у кількості 276 штук за допомогою заборонених знарядь лову, виготовлених з сіткоснастевих матеріалів під час нересту, довкіллю було завдано істотної шкоди.

Розмір шкоди обчислений відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011 Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів риб та інших об`єктів водного промислу, зі змінами від 06.10.2021 року №1039 та підтверджений висновком експерта №2973 від 13.11.2024 року отриманого за результатами проведення комплексної судової інженерно-екологічної та економічної експертизи.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 цивільний позов визнали, про що надали відповідні заяви.

З огляду на викладене, позов Лозівської міської територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

У кримінальному провадженні викривачі відсутні.

По справі є судові витрати, а саме на залучення експертів у зв?язку з проведенням комплексної судової інженерно-екологічної та економічної експертизи №2973 від 13.11.2024 року у сумі 3 029,12 грн., у зв`язку з проведенням комісійної судової інженерно-екологічної експертизи №12758/2558 від 20.02.2025 року у сумі 16 963,20 грн., які підлягають солідарному стягненню з обвинувачених.

Запобіжний захід під час досудового розслідування обвинуваченим не обирався.

У справі наявні речові докази, а саме: надувний човен зеленого кольору, 1 поліпропіленовий мішок, в якому знаходились дві рибальські сітки, зв`язані між собою, довжиною по 75 метрів кожна, вічком 35 мм, свіжа риба: карась сріблястий в кількості 276 штук, загальною вагою 31, 720 кг; автомобіль марки ВАЗ моделі 210930, д.н.з. НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.05.2023 року ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області був накладений арешт на майно, вилучене 26.04.2023 року в ході огляду місця події, а саме: надувний човен зеленого кольору, 1 поліпропіленовий мішок, в якому знаходились дві рибальські сітки, зв`язані між собою, довжиною по 75 метрів кожна, вічком 35 мм, свіжу рибу виду карась сріблястий в кількості 276 штук (загальна вага риби 31, 720 кг). Ухвалами слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24.03.2025 року було накладено арешт на житловий будинок, площею 64,2 кв.м. розташований за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_3 ; земельну ділянку з кадастровим номером: :00:002:0047 площею 0,2019 га, зареєстровану на праві приватної власності за ОСОБА_3 ; земельну ділянку з кадастровим номером: :02:000:0461 площею 3,7585 га, зареєстровану на праві приватної власності за ОСОБА_3 ; транспортний засіб - автомобіль марка «ВАЗ» модель «210930» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_3 та на земельну ділянку з кадастровим номером: :00:001:0045 площею 0,195 га, зареєстровану на праві приватної власності за ОСОБА_4 ; земельну ділянку з кадастровим номером: :02:000:0205 площею 5,7195 га, зареєстровану на праві спільної часткової приватної власності за ОСОБА_4 , розмір частки ; земельну ділянку з кадастровим номером: :02:000:0206 площею 5,7353 га, зареєстровану на праві приватної власності за ОСОБА_4 .

В зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначене майно, оскільки зняття вказаного обтяження не перешкоджає виконанню судового рішення в майбутньому.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 381, 382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирати.

У кримінальному провадженні викривачі відсутні.

Підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи в межах кримінального провадження відсутні.

Цивільний позов Лозівської міської територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області -задовольнити.

Стягнути солідарно зі ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 шкоду, завдану водним біоресурсам внаслідок незаконного зайняття рибним добувним промислом у розмірі 436 356,00 грн. на користь Лозівської міської територіальної громади за наступними реквізитами: отримувач ГУК Харківської області/МТГЛозова/24060300, , банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.) рахунок UA 020573, код класифікації доходів бюджету 24060300.

Стягнути солідарно зі ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 витрати на залучення експертів у зв?язку з проведенням комплексної судової інженерно-екологічної та економічної експертизи №2973 від 13.11.2024 року у сумі 3 029,12 грн. та у зв`язку з проведенням комісійної судової інженерно-екологічної експертизи №12758/2558 від 20.02.2025 року у сумі 16 963,20 грн., які необхідно перерахувати на рахунок UA0020573, отримувач ГУК Харків обл/МТГЛозова/24060300, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), код отримувача 37874947, код доходів 24060300, інші надходження.

Речові докази:

-на підставі ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати засіб та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме надувний човен зеленого кольору, 1 поліпропіленовий мішок, в якому знаходились дві рибальські сітки, зв`язані між собою, довжиною по 75 метрів кожна, вічком 35 мм - які були передані на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Лозівського РВП ГУНП в Харківській області - у власність держави;

-свіжу рибу: карася сріблястого в кількості 276 штук, загальною вагою 31,720 кг, яку було передано на відповідальне зберігання приватному підприємцю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що мешкає за адресою АДРЕСА_4 -повернути представнику потерпілого уповноваженій особі - Лозівської міської ради Харківської області ОСОБА_7 ;

-автомобіль марки ВАЗ моделі 210930, д.н.з. НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 - залишити власнику.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Скасувати арешти на майно накладені ухвалами слідчих суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01.05.2023 року, 24.03.2025 року та 24.03.2025 року.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1