Справа № 683/3216/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області, українця, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, працює охоронцем ПП «Правозахист-2», зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимого

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

встановив:

ОСОБА_5 30 вересня 2024 року біля 18 години 30 хвилин в приміщенні квартири АДРЕСА_3 в ході суперечки із ОСОБА_4 , умисно наніс один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя, чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді садна в ділянці правої щоки в проекції кута нижньої щелепи, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав частково та повідомив суду, що не пам`ятає щоб наносив потерпілому удар, однак в ході суперечки міг нанести випадково тілесне ушкодження. Також пояснив, що 30 вересня 2024 року йому зателефонував його знайомий ОСОБА_6 і просив приїхати, оскільки його сестра намагається викликати у нього нервовий зрив. Він приїхав до місця проживання ОСОБА_6 , там була його сестра ОСОБА_7 , яка знаходилась у під`їзді, та чоловік сестри ОСОБА_4 , який перебував у квартирі. ОСОБА_8 повідомив його, що потерпілий забрав у нього телефон, і з цього приводу почалась суперечка, оскільки цей телефон ОСОБА_8 дав він. Далі в ході штовханини, він притиснув ОСОБА_4 до стіни та в кишені знайшов свій телефон.

Незважаючи на таку позицію обвинуваченого, його вина у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні пояснив, що 3 вересня 2024 року вони із дружиною навідували її рідного брата ОСОБА_6 , який є психічнохворим, в цей час до квартири зайшов обвинувачений ОСОБА_5 , почав сваритись та вдарив його в обличчя.

Під час слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_4 показав на місці події механізм нанесення обвинуваченим йому удару кулаком правої руки в ділянку обличчя, що підтверджується протоколом слідчого експерименту від 2 жовтня 2024 року та відеозаписом цієї слідчої дії (а.с.59-61).

Показання потерпілого ОСОБА_4 щодо нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_5 повністю підтвердила допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 .

Зокрема, свідок ОСОБА_9 , яка є дружиною потерпілого, показала, що 30 вересня 2024 року вона із чоловіком прийшли до її брата та принесли їсти. В той час, коли вона вийшла у під`їзд, миттєво забіг ОСОБА_5 і, відпихнувши її забіг у квартиру та зачинив двері на замок. Вона зрозуміла, що той б`є її чоловіка, почувши крики за дверима та викликала поліцію.

Крім наведених вище доказів, вина ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 30 вересня 2024 року, з якої вбачається, що ОСОБА_4 повідомив, що близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вході словесної сварки спричинив йому тілесні ушкодження (а.с.43);

- висновком судово-медичної експертизи №131 від 1 жовтня 2024 року, згідно у ОСОБА_4 виявлено тілесне ушкодження у вигляді садна в ділянці правої щоки в проекції кута нижньої щелепи, яке виникло як мінімум, однієї дії тертя тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо в строк та за обставин, вказаних у постанові та ОСОБА_4 і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с.58).

Суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_6 про те, що обвинувачений не бив потерпілого, оскільки перебуває із потерпілим у неприязних відносинах, а також в силу його діагнозу органічний розлад особистості внаслідок епілептичної хвороби (а.с.65).

Не бере суд до уваги й показання ОСОБА_5 про те, що він випадково міг нанести удар ОСОБА_4 , оскільки дані твердження суперечать дослідженим доказам, в тому числі характеру та локалізації тілесного ушкодження. Показання ОСОБА_4 про обставини протиправних дій обвинуваченого є послідовними та узгоджується з цими доказами, а тому суд не знаходить підстав ставити їх під сумнів. Окрім того, ОСОБА_5 визнає той факт, що 30 вересня 2024 року у нього із потерпілим був конфлікт.

Таким чином, оцінюючи усі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена і його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, в ході судового розгляду справи судом не встановлено як обставин, які б пом`якшували обвинуваченому покарання, так і обставин, які б обтяжували покарання.

Суд також враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце роботи, за місцем проживання характеризується позитивно, неодружений, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав частково.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, особу винного, відсутність обставин, які б пом`якшували та обтяжували покарання, думку потерпілого, який наполягає на суворому покаранні, суд дійшов висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого слід застосувати покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в максимальному розмірі.

На думку суду, саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Керуючись ст.368-370, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя