Справа № 585/379/25
Номер провадження 1-кп/585/269/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0000005 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Хотин Чернівецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та мешканця за адресою: АДРЕСА_1 , учасника бойових дій,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Відповідно довідки командира військової частини НОМЕР_2 від 17.01.2025 молодший лейтенант ОСОБА_3 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 .

Відповідно ч. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Так, у грудні 2024 року, більш точну дату та час не встановлено, ОСОБА_3 перебуваючи в с. Велика Чернеччина Сумського району Сумської області, не маючи посвідчення водія, достовірно знаючи, що для отримання посвідчення водія необхідно пройти підготовку та скласти теоретичний і практичний іспит, діючи всупереч встановленому порядку, з прямим умислом, спрямованим на пособництво у підробленні посвідчення водія, яке надає право керування транспортними засобами із категоріями «А», ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з метою подальшого його використання, діючи умисно, протиправно, з метою підроблення посвідчення водія та подальшого його використання, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій щодо пособництва у вчиненні підроблення посвідчення водія, в ході листування в соціальній мережі «Телеграм» з невстановленою особою домовився про виготовлення та придбання водійського посвідчення на його ім`я.

Таким чином, ОСОБА_3 вступив у змову із невстановленою особою, щодо пособництва у вчиненні підроблення офіційного документа (посвідчення водія), надав свою фотографію та зразок свого підпису, а також надав свої особисті анкетні дані, тобто надав допомогу у виготовленні завідомо підробленого офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме - посвідчення водія, яке надає право керування транспортними засобами із категорією «А», «В» та «С».

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив умисні дії, відповідальність за які передбачена ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України (пособництво в підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою його використання).

У подальшому, 27 грудня 2024 року, ОСОБА_3 у відділенні №1 ТОВ «Нова пошта» в с. Велика Чернеччина Сумського району Сумської області, отримав посилку на своє ім`я, в якій знаходився замовлений ним завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме - водійське посвідчення категорії «А», «В» та «С» серійний номер НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ТСЦ 8044, дата видачі - 21.12.2024, дата закінчення строку дії - 21.12.2054, за яке сплатив 30000 гривень.

Вищевказане посвідчення водія серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 почав зберігати при собі з моменту придбання та використовував його до 04.01.2025, як документ, який надає право керувати транспортними засобами категорії «А», «В» та «С».

Крім того, 04.01.2025 року близько 00 год. 04 хв., ОСОБА_3 , рухаючись за кермом автомобіля «Chevrolet», номерний знак НОМЕР_4 , по вул. Западинській в м. Ромни Сумської області, був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Роменського РВП ГУНП в Сумській області.

На вимогу працівників поліції відповідно до ст. ст. 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.1, п. 2.4 розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, ОСОБА_3 запропоновано пред`явити посвідчення водія, на підставі якого останній здійснював рух на зазначеному транспортному засобі.

В ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_3 , знаючи про те, що навчання він не проходив, спеціальні іспити щодо отримання посвідчення водія не здавав, усвідомлюючи, що право на керування даним транспортним засобом у встановленому законом порядку не набув, та те, що наявне у нього посвідчення водія є підробленим, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність свого діяння, з метою введення в оману працівників поліції щодо наявності у нього права керування транспортним засобом, на відкритій ділянці місцевості по вул. Западинська в м. Ромни Сумської області, пред`явив завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 21.12.2024 на його ім`я ТСЦ 8044, з ознаками підробки.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/119-25/521-ДД від 10.01.2025 за результатами проведеної судової технічної експертизи документів, бланк посвідчення водія серійний номер НОМЕР_3 від 21.12.2024, виданого ТСЦ 8044 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає аналогічним бланкам посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території країни-виробника - України.

Виконуючи вказані дії ОСОБА_3 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив умисні дії, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 358 КК України (використання завідомо підробленого офіційного документа).

Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор під час судових дебатів висловив думку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, доведена повністю поза розумним сумнівом.

Прокурор вважає, що ОСОБА_3 з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, слід обрати покарання: за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді у виді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Стягнути з обвинуваченого витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні. Долю речових доказів вирішити відповідно вимог ст. 100 КПК України.

Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, в скоєному розкаявся. Суду пояснив, що у грудні 2024 року, перебуваючи в зоні воєнних дій, в мережі інтернет натрапив на оголошення про можливість придбати посвідчення водія. Розуміючи, що такий спосіб є незаконним, але у зв`язку з участю в бойових діях, не маючи можливості пройти відповідне навчання для отримання посвідчення у встановленому законом порядку, замовив собі документ у незнайомої особи. Оплатив замовлення та отримав на Новій Пошті посвідчення на право керування транспортним засобом на своє ім`я. Після цього 04 січня 2025 року, керуючи автомобілем на підконтрольній території був зупинений працівниками поліції під час комендантської години. При перевірці посвідчення було встановлено, що воно не дійсне. Посвідчення було вилучене.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає. Також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у формі прямого умислу у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України (пособництво в підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою його використання) та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України (використання завідомо підробленого офіційного документа) доведена повністю поза розумним сумнівом.

При призначенні покарання суд враховує обставини, визначені ст. 65 КК України.

ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить те, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, щиро розкаявся у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Положеннями статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд також враховує дані про особу ОСОБА_3 , який раніше не судимий (а.с.37), у лікаря-психіатра під наглядом не перебуває (а.с.42), позитивно характеризується за місцем проживання та місцем служби, є учасником бойових дій (а.с. 32-33,35,36,39).

Враховуючи також обставини справи - відсутність тяжких наслідків від злочинних дій обвинуваченого, повне визнання вини і щире розкаяння, суд вважає можливим призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді у виді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таке покарання на думку суду буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Ураховуючи обрану міру покарання, думку прокурора, суд вважає за можливе запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Витрати на проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/119-25/521-ДД від 10.01.2025 року в розмірі 3183 грн. 60 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речовий доказ по справі: посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 21.12.2024 ТСЦ 8044, дійсне до 21.12.2054, категорії «А, В, С», що знаходиться в сейф-пакеті Експертної служби МВС України № 2828999, передане до камери зберігання речових доказів Роменського РВП ГУНП в Сумській області, - знищити.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України і призначити покарання у виді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.;

визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України і призначити покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді у виді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави (отримувач коштів: ГУК Сум.обл./Роменська МТГ/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37970404, номер рахунку (IBAN): UA0018548, «Інші надходження») витрати на проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/119-25/521-ДД від 10.01.2025 року в розмірі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 коп.

Речовий доказ по справі: посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 21.12.2024 ТСЦ 8044, дійсне до 21.12.2054, категорії «А, В, С», що знаходиться в сейф-пакеті Експертної служби МВС України № 2828999, передане до камери зберігання речових доказів Роменського РВП ГУНП в Сумській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1