Справа №443/1304/24
Провадження №1-кп/443/28/25
ВИРОК

іменем України

15 січня 2025 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним №0000473 від 29.04.2024) стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мазурівка Жидачівського району Львівської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , з професійно-технічною освітою, одруженого, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 29 квітня 2024 року близько 14 години 00 хвилин керуючи технічно справним автомобілем марки «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухаючись ним по автодорозі «Р-84» із сполученням «Бібрка-Бурштин», при проїзді її ділянки поблизу будинку №12 по вул. Галицька в смт. Журавно Стрийського району Львівської області, проявив злочинну недбалість, яка виразилася в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки, на дорозі із двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напряму, без причин технічного характеру, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху, перетнувши осьову лінію дорожньої розмітки 1.1. Розділу 34 «Дорожня розмітка» ПДР України, по якій в цей час йому назустріч рухався автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 , такими своїми діями створивши аварійну обстановку, котра призвела до зіткнення із ним.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_6 отримала травми, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення чинних Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водієм автомобіля марки «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , а саме: пунктів 1.2., 1.5., 2.3., 12.4., 12.9., розділу 34 «Дорожня розмітка» (в частині вимог дорожньої розмітки 1.1. вузької суцільної лінії, яка поділяла транспортні потоки протилежних напрямків) і вказані порушення ОСОБА_3 вимог ПДР є в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений частина 1 статті 286 КК України.

Позиція сторін щодо обсягу та порядку дослідження доказів.

У судовому засіданні прокурор, зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим, вважає за доцільне не здійснювати дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які сторонами не оспорюються, що відповідає вимогам частини 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням його характеризуючих даних.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину по пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, визнав повністю, ствердив суду, що він не оспорює обставини кримінального правопорушення, правильно розуміючи їх зміст і наслідки такої позиції, яка є добровільною, не заперечує проти встановленого прокурором порядку дослідження доказів.

Представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 ствердила суду, що потерпіла не оспорює обставини кримінального правопорушення. Не заперечує проти встановленого прокурором порядку дослідження доказів та не здійснення дослідження інших доказів щодо зазначених обставин.

Застереження щодо обсягу та порядку дослідження інших доказів.

Зважаючи на думку учасників судового провадження, з`ясувавши, що ними не оспорюються обставини кримінального провадження та правильно розуміється зміст цих обставин, переконавшись у добровільності такої позиції та роз`яснивши їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені частиною 1 статті 394 КПК України, визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо зазначених обставин, що відповідає вимогам частини 3 статті 349 КПК України.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , дані ним у судовому засіданні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав суду показання, за змістом яких 29.04.2024 він рухався на автомобілі «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , разом з сестрою і братовою. У селищі Журавно під час керування зазначеним транспортним засобом при швидкості руху приблизно 70 км/год він втратив свідомість, внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 . Опритомнів він на узбіччі, коли йому надавала допомогу якась жінка. Зі слів очевидців йому відомо, що з транспортного засобу його вирізали рятувальники, бо нога була зажата. У цей день у нього помер брат. Він зв`язувався з потерпілою щодо відшкодування шкоди, однак її умови щодо компенсації завданої шкоди у сумі 2 000 доларів США були для нього не підйомними. Окрім цього, зазначив, що вину у вчиненому правопорушенні визнає повністю, критично оціню своє діяння та щиро кається у вчиненому.

Позиція сторони потерпілої.

Потерпіла у судове засідання не прибула, однак подала до суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності. Окрім цього, у заяві просить суд призначити обвинуваченому ОСОБА_3 найсуворішу міру покарання, передбачену санкцією частини 1 статті 286 КК України.

Представник потерпілої підтримала цю позицію та суду зазначила, що визнання вини обвинуваченим та розкаяння у вчиненому не є щирим, оскільки ним не вжито жодних заходів щодо відшкодування потерпілій завданої шкоди.

Висновки.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (пункт 1 частини 1 статті 66 КК України).

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважає на вимоги статті 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив з необережності кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проживання, є учасником бойових дій, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені статтею 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені статтею 65 КК України, зокрема: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, є учасником бойових дій; обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, посткримінальну поведінку обвинуваченого (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення), яка є виключно позитивною та свідчить про усвідомлення ним негативності вчиненого суспільно небезпечного діяння і готовність нести кримінальну відповідальність, а також взявши до уваги фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, форму вини, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій частини 1 статті 286 КК України у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Передбачене санкцією частини 1 статті 286 КК України покарання у виді виправних робіт не може бути призначене ОСОБА_3 в силу прямої заборони кримінального закону (частини 2 статті 57 КК України), оскільки він є військовослужбовцем; призначення ОСОБА_3 передбаченого санкцією частини 1 статті 286 КК України покарання у виді арешту або обмеженням волі, наслідком чого є його ізоляція від суспільства, суд вважає надто суворими і невиправданими за наведених вище обставин.

Визначене санкцією частини 1 статті 286 КК України додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами є безальтернативним. При визначенні строку, на який призначається зазначене додаткового покарання, суд враховує наведені вище обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого.

Мотиви ухвалення інших рішень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави згідно з вимогами частини 2 статті 124 КПК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому суд не вбачає.

Застосований захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна слід скасувати.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Речові докази, а саме:

транспортний засіб автомобіль марки «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути ОСОБА_8 ;

транспортний засіб автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_3 повернути ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 17 038 (сімнадцять тисяч тридцять вісім) грн 80 коп.

Скасувати застосований відповідно до ухвали слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.05.2024 (справа №456/2381/24 провадження №1-кс/456/511/24) захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Жидачівський районний суд Львівської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку (його повний текст) негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1