МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2024 р. Справа № 370/2298/24

Провадження № 1-кп/370/385/24

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

із секретарем судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Макарів Київської області, кримінальне провадження № 0000097 від 16 липня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Забуяння Макарівського району Київської області, громадянин України, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, освіта середньо-спеціальна, офіційно працевлаштований в ПНВК «ІнтерБізнес Макарівська Птахофабрика» на посаді вантажника складу готової продукції, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , судимий вироком Макарівського районного суду Київської області від 13 серпня 2024 року за частиною другою статті 125 Кримінального кодексу України, у вчиненні кримінального злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

До Макарівського районного суду Київської області 05 серпня 2024 року

надійшов обвинувальний акт у кримінальному № 0000097 від 16 липня

2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України.

Згідно з пред`явленим обвинуваченням, в умовах воєнного стану, 10 червня 2024 року приблизно 22 години, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 разом з потерпілим ОСОБА_5 розпивали алкогольні напої біля помешкання останнього за адресою: АДРЕСА_2 .

Через деякий час між ОСОБА_4 та потерпілим виник конфлікт, що переріс у бійку, після якої ОСОБА_4 помітив, що з кишень ОСОБА_5 випали грошові кошти у сумі 850 грн та наручний годинник марки «Casio» моделі «МТР-1219» вартістю 1323 грн, внаслідок чого в ОСОБА_4 виник злочинний умисел на крадіжку зазначеного майна.

Переконавшись у тому, що за його діями власник майна не спостерігає, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з метою збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, таємно викрав грошові коштів у розмірі 850 грн та наручний годинник марки «Casio» моделі «МТР-1219» вартістю 1323 грн, після чого залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за частиною четвертою статті 184 Кримінального кодексу України, на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, так як втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання захисника та просила закрити кримінальне провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинувачений не заперечував щодо задоволення клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Вивчивши обвинувальний акт, заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року № 3886ІХ.

Відповідно до цього закону діяння, пов`язані з викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з моменту набрання чинності Законом вважаються дрібним викраденням чужого майна, відповідальність за що передбачена за статтею 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто перестали бути кримінально караними.

За приписами статті 4 Кримінального кодексу України злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

При цьому, згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з частиною шостою статті 3 Кримінального кодексу України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом частини першої статті 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні 10 червня 2024 року таємного викрадення чужого майна (крадіжка) на загальну суму 2173 грн, що підтверджується висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи від 17 липня 2024 року № 3528/24.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік»

з 1 січня 2024 року установлено прожитковий мінімум для працездатної особи у розмірі 3028 грн, а відтак сума соціальної пільги у 2024 році становить 1514 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2024 році становить 1514 грн.

Відповідно два неоподатковуваних мінімумі доходів громадян в розумінні статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення станом на 01 січня 2024 року складали 3028 грн.

Отже, оскільки вартість викраденого ОСОБА_4 майна на час вчинення діяння не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, відповідне діяння перестало бути кримінально караним.

Пунктом 4-1 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до частини третьої статті 479-2 Кримінального процесуального кодексу України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до пункту 4-1 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати у кримінальному провадження відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Питання речових доказів суд вирішує в порядку статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись пунктом 4-1 частини першої статті 284, статей 314, 369372, частиною третьою статті 479-2 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000097 від 16 липня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України закрити на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речовий доказ: наручний годинник марки «Casio», модель МТР-1219 переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 передати власнику ОСОБА_5 .

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області протягом семи днів з моменту її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1