Справа № 273/2512/24
Провадження № 1-кп/273/65/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі : головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м. Баранівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000880 від 13.09.2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 разом із дружиною ОСОБА_5 проживали однією сім`єю у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де вели спільний побут та мали взаємні права і обов`язки та відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України вважалися сім`єю, на яку, окрім іншого, поширюються вимоги п.5 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Однак, не дивлячись на це, ОСОБА_4 у порушення вимог положень ст. 28 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» безпричинно на протязі тривалого проміжку часу, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_5 .

Так, ОСОБА_4 08.04.2024 о 20 год. 50 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, провокував на бійку, що завдало шкоди психологічному здоров`ю останньої. За вказані протиправні дії постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04.06.2024 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства психологічного характеру, 27.06.2024 о 23 год. 50 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, провокував на бійку дружину ОСОБА_5 . Окрім цього, 18.08.2024, 19.08.2024, 20.08.2024 року в АДРЕСА_4 ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство стосовно дружини ОСОБА_5 , а саме висловлювався нецензурною лексикою та погрожував фізичною розправою. За вказаним фактом Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області 10.09.2024 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за фактом вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_5 та накладено адміністративне стягнення в виді штрафу розміром 340 гривень.

Зазначеними діяннями ОСОБА_4 вчинив відносно потерпілої психологічне насильство. Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_5 зазнала погіршення якості життя, а також психологічних страждань через його словесні образи, погрози, приниження, залякування, що викликало у неї побоювання за свою безпеку, емоційну невпевненість та нездатність захистити себе.

За вищевказаними фактами вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_4 неодноразово були складені протоколи про вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП та ч.2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду яких в суді вказану особу 04.06.2024 та 10.09.2024 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Окрім того, працівниками уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України в порядку ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» 08.04.2024 виносився терміновий заборонний припис відносно нього як кривдника за результатами реагування на факти вчиненого ним домашнього насильства та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Незважаючи на притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та грубо ігноруючи норми законів, якими закріплено обов`язок не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, продовжив свою злочинну діяльність, що виразилося у вчиненні ним домашнього насильства за таких обставин.

ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, ст. 29 Конституції України, яка передбачає, що кожна людина має право на особисту недоторканість, ст. 52 Конституції України, де визначено, що будь-яке насильство над дитиною переслідується законом, а також в порушення Конвенції про права дитини та вимог Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", систематично вчиняв домашнє насильство відносно ОСОБА_5 у присутності малолітньої ОСОБА_6 . Описані систематичні дії з боку ОСОБА_4 призвели до психологічних страждань малолітньої ОСОБА_6 , адже неодноразова негативна продовжувана поведінка ОСОБА_4 була для неї психотравмуючою.

За викладених обставин ОСОБА_4 , порушуючи вимоги ст. ст. 28, 68 Конституції України, ст. ст. 288, 289 та 297 Цивільного кодексу України, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності та відносно якого неодноразово виносились термінові заборонні приписи, 11.09.2024 близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_4 , маючи на меті самоствердитися за рахунок своєї дружини ОСОБА_7 , з якою перебуває у близьких відносинах, шляхом приниження її честі та гідності, діючи умисно з мотивів явної неповаги до існуючих норм моралі, перебуваючи в будинку АДРЕСА_3 , у стані алкогольного сп`яніння продовжив систематично вчиняти психологічне насильство відносно ОСОБА_5 , що виразилося у висловлюванні на її адресу словесних образ, нецензурної лексики, погроз, приниженні та залякуванні потерпілої в присутності малолітньої ОСОБА_6 , що призвело до психологічних страждань із погіршенням якості життя та здоров`я потерпілих.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, пояснив про вчинення кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Додатково вказав, що вчиняв домашні сварки у стані алкогольного сп`яніння, на даний момент став на шлях виправлення, алкоголь не вживає, примирився з дружиною, ОСОБА_8 розкаюється у вчиненому.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового процесу, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обсяг доказів, які підлягають дослідженню, обмежено судом допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують обвинуваченого, стосуються речових доказів та судових витрат.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.126-1 КК України, а саме у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному, систематичному вчиненні психологічного насильства щодо подружжя та інших осіб, з якими винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілих осіб, тобто кримінального правопорушення.

При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК, є умисним нетяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, офіційно непрацюючий, за місцем проживання характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд визнає вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Оцінивши в сукупності докази, суд, призначаючи покарання ОСОБА_4 , дійшов переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства. Вважає за можливе застосувати відносно обвинуваченого покарання в межах санкції ст.126-1 КК України у виді обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, застосувавши обмежувальні заходи, передбачені ст. 91-1 КК України .

Цивільний позов у провадженні не пред`явлено, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід, застосований щодо обвинуваченого у виді особистого зобов`язання, залишити до набрання вироку законної сили без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/реєстрації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1