Справа № 504/4267/19
Номер провадження 1-кп/504/230/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025 рокус-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у селищі Доброслав матеріали кримінального провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001200 від 06.11.2019 року, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, офіційно не одруженого, офіційно не працевлаштованого, фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.08.2011 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 20.10.2014 з Одеської ВК №14 по відбуттю покарання,-

обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив. Та вчинив новий злочин за наступних обставин. Так, 13 листопада 2018 року, в денний час доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 звернулася до раніше знайомого їй ОСОБА_4 з проханням про надання послуги щодо ремонту її ноутбуку марки «ASUS R540SA-XX036T Chocolate Black», на що останній погодився.

У цей же день, у вечірній час доби, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 прибула за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: дачна ділянка АДРЕСА_1 , де надала йому вищевказаний ноутбук на огляд, після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння ноутбуком марки «ASUS R540SA-XX036T Chocolate Black» та коштами за його ремонт шляхом зловживання довірою.

З метою реалізації свого злочинного умислу, під час огляду вказаного ноутбуку ОСОБА_4 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, використовуючи довірливі відносини з потерпілою, повідомив ОСОБА_5 , що може здійснити ремонт ноутбуку і плата за послугу складає 100 доларів США (які на 13.11.2018 за курсом НБУ складають 2790 гривень). Після чого, ОСОБА_5 передала йому ноутбук марки «ASUS R540SA-XX036T Chocolate Black», вартістю 2700 гривень, та вищевказану суму коштів за його ремонт, після чого ОСОБА_4 місце події залишив, а отриманим шахрайським шляхом майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду у розмірі 2700 гривень та 100 доларів США (які на 13.11.2018 за курсом НБУ складають 2790 гривень).

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав в повному обсязі і обставини викладені в обвинувальному акті підтвердив.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, судом встановлено, що обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості такими, що вірно відображають фактичні обставини даної справи, у зв`язку із чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину.

Підводячи підсумок викладеному суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєні злочину, який кваліфікується за ч.2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.

При визначенні виду та розміру покарання суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного злочину і особи обвинуваченого ОСОБА_4 за місцем реєстрації та мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, вину у скоєні інкримінованого йому злочину визнав повністю та щиро розкаявся у його вчинені, що суд відносить до пом`якшуючих покарання обставин. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Також суд враховує зміст досудової доповіді щодо обвинуваченого за якою, беручи до уваги інформацію, що його характеризує за місцем проживання, навчання, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, а також ймовірної небезпеки для суспільства, виправлення ОСОБА_4 , без ізоляції від суспільства можливе.

Тому, з врахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції статті кримінального закону, за якою він притягується до кримінальної відповідальності -у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Потерпіла ОСОБА_5 звернулась із позовом до обвинуваченого ОСОБА_4 ,. про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 5490 грн та моральної шкоди в сумі 30 000 гривень.

Обвинувачений цивільний позов визнав повністю.

Частиною 1 ст.128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Статті 1166, 1167 ЦК України регламентують підстави відповідальності за завдану майнову шкоду та моральну шкоду.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні доведено те, що потерпілій ОСОБА_5 завдано майнової шкоди діями обвинуваченого ОСОБА_4 , останній збитки не відшкодував, враховуючи встановлені в судовому засіданні факти вчинення кримінального правопорушення проти власності, а також повне визнання позовів самим обвинуваченим, цивільні позови про стягнення майнової шкоди підлягають до задоволення в повному обсязі.

Вирішуючи розмір відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_4 , суд, з урахуванням принципів розумності та справедливості, враховуючи моральні та душевні страждання останнього від вчиненого кримінального правопорушення, з огляду на те, що обвинувачений визнав повністю розмір цивільного позову, а також, враховуючи конкретні обставини, приходить до висновку, що цивільний позов потерпілого в частині стягнення моральної шкоди підлягає до повного задоволення.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд також враховує правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 (справа №752/17832/14-ц), відповідно до якої, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

На думку суду, вказана в позові сума моральної шкоди не є такою, яка б свідчила про бажання потерпілого до збагачення та буде відповідати позиції, викладеній у вищезазначеному правовому висновку.

Що стосується витрат потерпілого на правову допомогу, то і в цій частині суд вважає їх обґрунтованими та підставними, оскільки потерпілим надані договір про надання правничої допомоги, копія квитанції, розрахунок.

Враховуючи положення ст.ст. 118, 124 КПК України, посилаючись на обсяг наданої правової допомоги потерпілому, суд стягує такі витрати на правову допомогу з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілого.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст.75, п. п.1, 2 ч. 1, ст. 76 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, поклавши на нього наступні зобов`язання: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_1 матеріальну шкоду в сумі 45957 (сорок п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім) гривень 60 копійок.

На вирок можуть подані апеляційні скарги до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою

Суддя: ОСОБА_1