Справа №345/4233/24
Провадження № 1-кп/345/90/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2025 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження 0000245, про обвинувачення:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Калуш, Калуського району, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, РНОКПП не відомо, раніше судимого:

- 13.11.2013 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст.121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років, на підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.03.2013 за ч.3 ст.185 КК України та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 9 років;

- 29.09.2021 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України до покарання у вигляді 5 місяців арешту;

- 03.11.2021 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.09.2021 за ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці, звільненому 29.01.2024 у зв`язку з відбуттям строку покарання

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч.1 ст. 162 КК України, -

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_2

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

На розгляді в Калуському міськрайонносу знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст.162 КК України.

18.07.2024 року відносно ОСОБА_2 складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000245 від 27.04.2024, згідно якого його обвинувачено у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст.357 КК України.

На підставі аналізу доказів, досліджених у ході судового розгляду кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 338 КПК України, по епізоду крадіжки мобільного телефону в потерпілого ОСОБА_6 прокурором було змінено обвинувачення з ч. 4 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 162 КК України і у подальшому формулювання обвинувачення у цій частині викладено у такому вигляді: ОСОБА_2 обвинувачується у тому що він 26.04.2024 приблизно о 16:35 год., перебуваючи в АДРЕСА_2 , побачив відчинені вхідні двері помешкання, яке належить ОСОБА_6 . В цей час він вирішив проникнути до вказаного житлового приміщення та вчинити таємне викрадення чужого майна.

Для приведення свого злочинного умислу до виконання, ОСОБА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що його дії порушують гарантоване Конституцією України право особи на недоторканість житла та іншого володіння, діючи умисно, з метою незаконного проникнення до житла особи, переконавшись, що поблизу нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, порушуючи конституційне право ОСОБА_6 на недоторканність житла, незаконно, проти волі власника, за відсутності визначених законом підстав, через відчинені вхідні двері проник в середину будинку АДРЕСА_2 . Перебуваючи в середині будинку, ОСОБА_2 з кімнати кухні таємно викрав мобільний телефон марки «XiaomiRedmi 4x», чорного кольору з чохлом-книжкою чорного кольору з надписом «В», який знаходився на газовій плиті вартістю 1396 гривень.

Своїми діями ОСОБА_2 грубо порушив основоположні конституційні принципи недоторканості права приватної власності громадян, передбачені ст. 30 Конституції України, статтею 12 «Загальної декларації прав людини» та статтею 8 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод».

Дії обвинуваченого в цій частині кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи, що порушило його недоторканість.

Потерпілий ОСОБА_6 надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що відмовляється від обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 1 ст.162 КК України та просить суд закрити кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_2 та його захисник в судовому засіданні просять суд закрити дане кримінальне провадження.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 162 КК України у зв`язку із відмовою потерпілого від підтримання обвинувачення.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, прийшов до висновку, що кримінальне провадження в частині обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник, відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашній насильством.

Як вбачається з п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення щодо кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162 КК України, є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого.

Таким чином, судом встановлено, що кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, є формою приватного обвинувачення. Потерпілий ОСОБА_6 відмовився від підтримання обвинувачення в суді, яке було пред`явлено обвинуваченому ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 162 КК України, і просив кримінальне провадження в суді закрити.

Судом встановлено, що відмова потерпілого від обвинувачення є добровільною, тиску на нього не чинилося.

Судом врахована правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 288/1158/16-к: "Волевиявлення потерпілого про притягнення винного до кримінальної відповідальності є необхідною рушійною силою здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, яке відповідно до частини першої статті 477 КПК може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого, а в разі його відмови від обвинувачення згідно із частиною четвертою статті 26, пунктом сьомим частини першої статті 284 цього Кодексу підлягає безумовному закриттю (за винятком кримінальних проваджень щодо злочинів, пов`язаних з домашнім насильством).

Зазначений законодавчий підхід покликаний сприяти врегулюванню виниклого у зв`язку зі злочином конфлікту між підозрюваним (обвинуваченим) та потерпілим і є проявом диспозитивності, як загальної засади кримінального провадження. Зміст цієї засади розкривається у статті 26 КПК і полягає у свободі сторін використовувати свої права у межах та у спосіб, що передбачені цим Кодексом".

Згідно із положеннями ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

З огляду на наведені приписи КПК України, суд не надає оцінку висунутому обвинуваченню та постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що потерпілий ОСОБА_6 в межах своїх прав, визначених КПК України, добровільно надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що відмовляється від підтримання обвинувачення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.162 КК України та просить суд закрити кримінальне провадження, суд вважає, що є всі підстави для закриття даного кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 26, 284, 376, 395 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Кримінальне провадження, внесене 27.04.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000245 в частині обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, - закрити, у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення.

Продовжити судовий розгляд кримінального провадження, внесене 27.04.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000245, про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подання апеляції протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_7