Провадження №1-кп/523/180/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004774 по звинуваченню ОСОБА_5 , за ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004774 по звинуваченню ОСОБА_5 , за ч. 2 ст. 186 КК України.

Прокурором було подано клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, оскільки обвинувачений ухилявся від суду, перебуваючи у розшуку, тому є наявність ризиків, що він може і далі переховуватись від суду, вислухавши думку захисника обвинуваченого, яка не заперечувала проти задоволення клопотання, та просила застосувати її підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обвинуваченого, який підтримав думку свого захисника, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: незаконно, шляхом підбурювання, вмовлянням, залякуванням впливати на покази свідків, понятих, які були присутні під час проведення огляду місця події, на свідків, які вже допитані по кримінальному провадженню та які можуть бути встановлені в ході судового розслідування та потерпілих.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як наголошено в ст.ст. 181, 202 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Так, стаття 177 КПК України, встановлює, що на ряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинувачених, у тому числі наявність в них родини й утриманців, репутацію обвинувачених, їх майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди.

Обґрунтовуючи ухвалу, суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування, про що свідчить те, що обвинувачений ОСОБА_5 значний час перебував у розшуку. А тому, домашній арешт зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною 1 статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Приймаючи до уваги викладені обставини та встановлені в судовому засіданні ризики, враховуючи що обвинувачені мають постійні місця проживання, не має наміру перешкоджати судовому слідству, тому приходить до висновку, що відносно обвинуваченого, слід змінити міру запобіжного заходу, у вигляді домашнього арешту, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 5 КПК України.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ст. 3 Конституцій України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити клопотання захисника та змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки він має тяжкий стан здоров`я, постійне місце проживання. Також суд вважає необхідним покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 ч. 5 КПК України.

Таким чином, обвинувачений, у випадку необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога» в регіоні проживання обвинуваченого, може залишити житло до того часу, поки не мине небезпека.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 202 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0004774 по звинуваченню ОСОБА_5 , за ч. 2 ст. 186 КК України, - поновити.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на 2 (два) місяці, - задовольнити.

Обрати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, тобто до 05.02.2025 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

1. Повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

2. Знаходитись за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня, за виключенням необхідності прослідувати до місця укриття чи бомбосховища найближчого до місця проживання під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до визначеного цією ухвалою місця домашнього арешту після сигналу «Відбій повітряної тривоги».

3. Заборонити обвинуваченому будь-яким способом спілкуватись з потерпілими та свідками по цьому кримінальному провадженню.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених на стадії судового слідства здійснює прокурор.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1