Справа № 450/2475/20 Провадження № 1-кп/450/16/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 04.01.2020р. про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Переможне Городоцького району Львівської області, українець, громадянин України, із середньою освітою, одружений, маючий на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.2 ст. 286 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 , 4 січня 2020 року близько 19 год 00хв керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись ним по дорозі від с.Сороки-Львівські Пустомитівського району Львівської області на 533 км +500м автодороги Київ-Чоп, що поблизу с.Ямпіль Пустомитівського району Львівської області порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р із змінами та доповненнями, а саме: п.п. 1.5, 2.3 (б,д,), 16.11 ПДР та не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР, тобто проявив неуважність до дорожньої обстановки, відповідно не реагував на її зміну, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, виїжджаючи із другорядної дороги на головну, а саме на автодорогу Київ-Чоп , маючи намір переїхати через проїздну частину вказаної автодороги, щоб в подальшому рухатись в напрямку до с.Ямпіль Пустомитівського району Львівської області перед дорожнім знаком 2.1 «Дати дорогу» розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР, виїхав на смугу для руху автомобіля марки «Hyundai Santa Fe» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , яка рухалась по головній автодорозі Київ-Чоп в напрямку до м.Києва не надав їй переваги в русі, внаслідок чого між транспортними засобами відбулось зіткнення.

В результаті зіткнення транспортних засобів пасажир автомобіля марки «ВАЗ-2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, а саме: тупу травму грудної клітки, яка виразилась забоєм легень і ускладнилась правобічним пневмогемотораксом ( під час операції дренування правої плевральної порожнини під тиском виділилось повітря та 100мл. крові), були загрозливими для життя в момент заподіяння і відносяться до тяжкого тілесного ушкодження.

Таким чином ОСОБА_6 порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило ОСОБА_8 тяжке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення заперечив. Вказав, що 04.01.2020р. їхав із знайомим в сторону с.Ямпіль в темну пору доби. Перед перехрестям був наявний знак уступити дорогу. Зупинився перед перехрестям, подивився вправо та вліво. Приблизно на відстані 300-350 м. побачив автомобіль. Вважаючи, що відстань до даного автомобіля є безпечною тому розпочав перетин перехрестя та відбувся удар в заднє колесо керованого ним автомобіля «ВАЗ-2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 від автомобіля марки «Hyundai Santa Fe» реєстраційний номер НОМЕР_2 . Від удару їх автомобіль розірвало на дві частини, а його та пасажира ОСОБА_8 викинуло на дорогу. На його думку автомобіль «Hyundai Santa Fe» реєстраційний номер НОМЕР_2 їхав з великою швидкістю, що могло стати причиною ДТП. Одразу після ДТП він підбіг до ОСОБА_8 щоб надати йому допомогу. Місцеві мешканці запитували чи їм необхідна допомога, вони вказували, що за кермом була жінка. Особисто не бачив, що їхала жінка, але пригадує, що з водійського сидіння виходив чоловік. Він знімав події після ДТП на свій телефон. Після ДТП приїхала швидка допомога та забрала ОСОБА_8 та його в лікарню. Особисто перебував на стаціонарному лікуванні 6-7 днів. Шкоду ОСОБА_8 не відшкодовував.

Як вбачається з обвинувального акту на підставі п.7 ст.55 КПК України ОСОБА_8 не визнавався потерпілим, оскільки заперечив проти визнання себе потерпілим.

Незважаючи на заперечення своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина у скоєнні інкримінованого йому злочині повністю доведена зібраними по провадженню доказами, а саме:

протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.08.2020р. з схемами, фототалицями на автодорозі Київ-Чоп 533км +500м перехрестя між с.Ямпіль с.Сороки-Львівські Львіського району Львівської області, яким зафіксовано місце дорожньо-транспортної пригоди, місце розташування транспортних засобів: автомобіля марки «ВАЗ-2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 ; автомобіля марки «Hyundai Santa Fe» реєстраційний номер НОМЕР_2 після ДТП, зони осипу скла та уламків пластмаси, слідову інформацію, локалізацію пошкоджень на транспортних засобах, місце розташування від`єднаних коліс, вище перелічені транспортні засоби були вилучені;

протоколом проведення слідчого експерименту від 03.03.2020р. із схемою за участі ОСОБА_6 , який повідомив, що 04.01.2020р. близько 19год 00хв він керуючи автомобілем «ВАЗ-2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався зі сторони с.Сороки-Львівські і наближався до перехрестя з головною дорогою Київ-Чоп та перед виїздом зупинився. ОСОБА_6 вказав на розташування автомобіля «Hyundai Santa Fe» в момент початку руху керованого ним автомобіля в напрямку головної дороги та замірами встановлено відстань 29,4м. На місці пригоди було встановлено, що через наявне вуличне електроосвітлення елементів проїзної частини дороги «Київ-Чоп» становить понад 150м. ОСОБА_6 припустивши, що зможе безпечно виконати маневр проїзду перехрестя розпочав рух. В той момент, коли його автомобіль вже виїхав на праву смугу,якщо рухатись в напрямку до м.Київ відбулось зіткнення з автомобілем «Hyundai Santa Fe». На думку ОСОБА_6 швидкість руху автомобіля «Hyundai Santa Fe» перед пригодою становила в районі 150км/год. Проводився експеримент по встановленню загального часу, який пройшов з моменту початку руху автомобіля і до моменту зіткнення було встановлено, що відстань у 18,6м автомобіль долає за час: 1)5,6с; 2) 4,1с; 3) 4,16с. Експериментом по встановленню часу , який пройшов з моменту виїзду автомобіля на головну дорогу і до моменту зіткнення було встановлено, що відстань у 12.8м автомобіль долає за час: 1) 2,71с; 2) 2,73с; 3) 2,69с. ОСОБА_6 вказав на розташування автомобіля «Hyundai Santa Fe» відносно місця зіткнення в момент початку руху керованого ним автомобіля в напрямку головної дороги та згідно замірів відстань склала 291, 4 м.;

протоколом проведення слідчого експерименту від 03.03.2020р. із схемою за участі свідка ОСОБА_7 , яка вказала, що 04.01.2020р. близько 19год 00хв керувала автомобілем «Hyundai Santa Fe» та рухалась автодорогою Київ-Чоп в напрямку до м.Києва із швидкістю не більше 90 км/год. В цей час наближалась до перехрестя з дорогою с.Ямпіль- с.Сороки-Львівські та виявила, як зліва із другорядної дороги зі сторони с.Сороки-Львівські не зупиняючись на проїзну частину головної дороги виїзджає автомобіль «ВАЗ-2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрий рухався зліва направо в напрямку смуги руху її автомобіля . Уникаючи зіткнення вона застосувала екстрене гальмування, але оскільки відстань між автомобілями була невелика, то відбулось зіткнення. В момент зіткненні її автомобіль знаходився в межах попередньо займаної смуги руху. Були проведені заміри по встановленню відстані, яку подолав автомобіль «ВАЗ-2108» з моменту виїзду на головну дорогу і до моменту зіткнення: 8,6м. Експериментом по встановленню часу , який пройшов з моменту виїзду автомобіля «ВАЗ-2108» на головну дорогу і до моменту зіткнення було встановлено, що відстань у 8,6м автомобіль долає за час: 1) 1,95с; 2) 1,92с; 3)1,99с.;

протоколом проведення слідчого експерименту від 03.03.2020р. із схемою за участі свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що 04.01.2020р. близько 19год 00хв він був пасажиром в автомобілі «ВАЗ-2108», яким керував ОСОБА_6 та рухався зі сторони с.Сороки-Львівські і наближався до перехрестя з головною дорогою Київ-Чоп та перед виїздом зупинився перед дорожньою розміткою 1.13. На цей момент бачив, як зі сторони м.Чоп на значній відстаі орієнтовно 300м рухався автомобіль. ОСОБА_6 припустивши, що зможе безпечно виконати маневр проїзду перехрестя розпочав рух. Проїзджаючи через проїзну частину дороги Київ Чоп помітив, що автомобіль, який на той час знаходився в району світлофорного об`єкту, почав виляти проїзною частиною. В той час, як їх автомобіль вже виїхав на праву смугу відбулось зіткнення з автомобілем «Hyundai Santa Fe». На думку свідка швидкість автомобіля «Hyundai Santa Fe» перед пригодою становила в районі 150 км/год. Проводився експеримент по встановленню загального часу, який пройшов з моменту початку руху автомобіля «ВАЗ 2108» до моменту зіткнення було встановлено, що відстань у 18,6м автомобіль долає за час: 1)5,6с; 2) 4,1с; 3) 4,16с. Експериментом по встановленню часу , який пройшов з моменту виїзду автомобіля на головну дорогу і до моменту зіткнення було встановлено, що відстань у 12.8м автомобіль долає за час: 1) 2,71с; 2) 2,73с; 3) 2,69с. ОСОБА_8 вказав на розташування автомобіля «Hyundai Santa Fe» відносно місця зіткнення в момент початку руху керованого ОСОБА_6 автомобіля в напрямку головної дороги та згідно замірів відстань склала 291, 4 м.;

висновком експерта № 15/2/100 від 18.02.2020р. з якого вбачається, що на момент огляду робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля «Hyundai Santa Fe» реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією (по зменшенню швидкості та утриманню автомобіля на місці), хоча і має технічну несправність, яка полягає у від`єднанні бачка живлення від головного гальмівного циліндру. На момент огляду система зовнішнього освітлення даного автомобіля знаходиться в непрацездатному (технічно несправному) стані по причині руйнування світлових пристроїв в передній частині і втрати працездатності акумулятора. На момент огляду система рульового управління досліджуваного автомобіля «Hyundai Santa Fe» знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією ( по зміні та збереженню напрямку руху автомобіля), хоча і має технічну несправність, яка полягає у від`єднанні бачка живлення насоса гідропідсилювача від свого місця кріплення. Аналіз виявлених технічних несправностей системи робочого гальма, системи рульового управління, системи зовнішнього освітлення досліджуваного автомобіля свідчить про те, що зазначені технічні несправності їх систем могли виникнути під час пригоди через навантаження ударного характеру, що виникли при цьому. Відповідно виявити ці технічні несправності до пригоди водій можливості не мав і питання про можливий причинно-наслідковий зв`язок між ними і фактом настання даної пригоди втрачає технічний зміст;

висновком експерта № 15/2/98 від 18.02.2020р. з якого вбачається, що на момент огляду робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля «ВАЗ-2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться в стані повної відмови (непрацездатному, технічно несправному стані) через роз`єднання обох її контурів. На момент огляду система зовнішнього освітлення даного автомобіля знаходиться в непрацездатному (технічно несправному) стані по причині руйнування (розриву) проводки на днищі кузова. На момент огляду система рульового управління досліджуваного автомобіля «ВАЗ-2108» знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією ( по зміні та збереженню напрямку руху автомобіля). Аналіз виявлених технічних несправностей системи робочого гальма, системи зовнішнього освітлення досліджуваного автомобіля свідчить про те, що зазначені технічні несправності їх систем могли виникнути під час пригоди через навантаження ударного характеру, що виникли при цьому. Відповідно виявити ці технічні несправності до пригоди водій можливості не мав і питання про можливий причинно-наслідковий зв`язок між ними і фактом настання даної пригоди втрачає технічний зміст. З огляду на те, що під час експертного огляду система рульового управління автомобіля не було виявлено будь-яких технічних несправностей, зазначене питання втрачає технічний зміст;

висновком експерта № 15/2/99 від 20.02.2020р. з якого вбачається, що в момент первинного контактування при зіткненні повздовжні геометричні вісі автомобіля «Hyundai Santa Fe» реєстраційний номер НОМЕР_2 та «ВАЗ-2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 розташовувалися під кутом, близьким до 90° (поперекове зіткнення) (будучи розкритим проти напрямку руху годинникової стрілки відносно повздовжньої геометричної вісі автомобіля «ВАЗ-2108»), так як це проілюстровано на схемі зображення 9 в дослідницькій частині висновку. Так як на місці пригоди не зафіксовано слідів гальмування чи кочення принаймні одного з причетних до ДТП автомобілів, встановити, під яким кутом вони розташовувались в момент первинного контактування відносно елементів дороги не уявляється можливим. Місце зіткнення автомобіля «Hyundai Santa Fe» реєстраційний номер НОМЕР_2 та «ВАЗ-2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться на стороні проїзної частини дороги Київ-Чоп, що призначена для руху на м.Київ, в межах перехрестя з дорогою сполученням с.Ямпіль- с.Сороки-Львівські на лівій її смузі на початку осипу скла та уламків автомобілів;

висновком експерта № 87/2020 від 21.05.2020р. відповідно до якого зроблено висновки: з матеріалів кримінального провадження відомо, що у ОСОБА_8 , 1998 року народження, згідно представленої медичної картки стаціонарного хворого №373 КНП «КЛШМД м.Львова» діагноз тупа травма грудної клітки, яка виразилась забоєм легень і ускладнилась правобічним пневмогемотораксом ( під час операції дренування правої плевральної порожнини під тиском виділилось повітря та 100мл. крові). Дані тілесні ушкодження могли утворитись незадовго до звернення потерпілого за медичною допомогою, імовірно 04.01.2020р. від дії тупих предметів, можливо під час ДТП, були загрозливими для життя в момент заподіяння і за цією ознакою відносяться до тяжкого тілесного ушкодження;

висновком експерта № 15/2/382 від 01.04.2020р. відповідно до якого зроблено висновки: в експерта немає достатніх підстав для того, щоб вважати, що показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відносно механізму розвитку даної пригоди в цілому, можуть бути позбавлені технічної спроможності. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «ВАЗ-2108» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 повинен був керуватись вимогами п.п. 10.1, 16.11 вимогами дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та дорожньої розмітки 1.13 чинних ПДР.

В даній дорожній ситуації водій автомобіля « Hundai Santa Fe» р.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 повинна була керуватись вимогами п.п 12.3 чинних ПДР.

В даній дорожній ситуації незалежно від варіанту її розвитку, технічна можливість уникнути даного зіткнення водієм автомобіля «ВАЗ-2108» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 визначалась виконанням ним вимог п.п. 16.11 та вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» чинних ПДР, для виконання яких завад технічного характеру у нього не було.

При заданих слідством вихідних даних, швидкості руху автомобіля « Hundai Santa Fe» р.н.з. НОМЕР_2 в 90 км/год у його водія ОСОБА_7 не було технічної можливості зупинити керований автомобіль до місця зіткнення і тим самим попередити його настання, шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для її руху. В даній дорожній ситуації, дії водія ОСОБА_7 не суперечили вимогам п.п. 12.3 чинних ПДР.

В даній дорожній ситуації незалежно від варіанту її розвитку, дії водія ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.п.16.11 та вимогам дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» чинних ПДР і вказаний факт невідповідності дій, знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням даної пригоди. При варіанті розвитку даної автопригоди у відповідності до показань свідка ОСОБА_6 його дії не відповідали вимогам п.п. 10.1 чинних ПДР і не суперечили вимогам дорожньої розмітки 1.13 чинних ПДР.

При варіанту розвитку даної автопригоди, у відповідності до показань свідка ОСОБА_7 дії водія ОСОБА_6 не відповідали вимогам дорожньої розмітки 1.13 чинних ПДР.

З технічної точки зору, причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди, незалежно від варіанту її розвитку, стали не відповідаючі вимогам п.п.16.11 та вимогам дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» чинних ПДР дії водія автомобіля «ВАЗ-2108» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , який не маючи переваги в русі виїхав на головну дорогу, по якій в цей час рухався автомобіль « Hundai Santa Fe» р.н.з. НОМЕР_2 на такій відстані до нього, на якій його водій ОСОБА_7 вже була позбавлена технічної можливості уникнути даного зіткнення, шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування;

висновком експерта № 1132 від 27.09.2021р. за результатами проведеної додаткової судової інженерно-транспортної експертизи, відповідно до якого зроблено висновки: що відповісти на питання з якою швидкістю рухався автомобіль « Hundai Santa Fe» р.н.з. НОМЕР_2 в момент зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2108» р.н.з. НОМЕР_1 не представляється можливим по причині незадоволення клопотання експерта. В експерта немає достатніх підстав для того, щоб вважати, що показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відносно механізму розвитку даної пригоди в цілому, можуть бути позбавлені технічної спроможності. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «ВАЗ-2108» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 повинен був керуватись вимогами п.п. 10.1, 16.11 вимогами дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та дорожньої розмітки 1.13 чинних ПДР. В даній дорожній ситуації водій автомобіля « Hundai Santa Fe» р.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 повинна була керуватись вимогами п.п 12.3 чинних ПДР. В даній дорожній ситуації незалежно від варіанту її розвитку, технічна можливість уникнути даного зіткнення водієм автомобіля «ВАЗ-2108» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 визначалась виконанням ним вимог п.п. 16.11 та вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» чинних ПДР, для виконання яких завад технічного характеру у нього не було. При заданих слідством вихідних даних, швидкості руху автомобіля « Hundai Santa Fe» р.н.з. НОМЕР_2 в 90 км/год у його водія ОСОБА_7 не було технічної можливості зупинити керований автомобіль до місця зіткнення і тим самим попередити його настання, шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для її руху. В даній дорожній ситуації, дії водія ОСОБА_7 не суперечили вимогам п.п. 12.3 чинних ПДР. В даній дорожній ситуації незалежно від варіанту її розвитку, дії водія ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.п.16.11 та вимогам дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» чинних ПДР і вказаний факт невідповідності дій, знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням даної пригоди. При варіанті розвитку даної автопригоди у відповідності до показань свідка ОСОБА_6 його дії не відповідали вимогам п.п. 10.1 чинних ПДР і не суперечили вимогам дорожньої розмітки 1.13 чинних ПДР. При варіанту розвитку даної автопригоди, у відповідності до показань свідка ОСОБА_7 дії водія ОСОБА_6 не відповідали вимогам дорожньої розмітки 1.13 чинних ПДР.

З технічної точки зору, причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди, незалежно від варіанту її розвитку, стали не відповідаючі вимогам п.п.16.11 та вимогам дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» чинних ПДР дії водія автомобіля «ВАЗ-2108» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , який не маючи переваги в русі виїхав на головну дорогу, по якій в цей час рухався автомобіль « Hundai Santa Fe» р.н.з. НОМЕР_2 на такій відстані до нього, на якій його водій ОСОБА_7 вже була позбавлена технічної можливості уникнути даного зіткнення, шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування;

висновком експерта № 87-Е від 22.04.2022р. за результатами проведеної автотехічної справи, відповідно до якого зроблено висновки: в даній ситуації встановити експертним шляхом швидкість автомобіля « Hundai Santa Fe» р.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 в момент зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2108» р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 не представляється можливим. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «ВАЗ-2108» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 повинен був керуватись вимогами п.п.10.1, 16.11, вимогами дорожньої розмітки «Дати дорогу» та дорожньої розмітки 1.13 ПДР. В даній дорожній ситуації водій автомобіля « Hundai Santa Fe» р.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 повинна була керуватись вимогами п.п 12.3 чинних ПДР.

В даній дорожній ситуації незалежно від варіанту її розвитку, технічна можливість уникнути даного зіткнення водієм автомобіля «ВАЗ-2108» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 визначалась виконанням ним вимог п.п. 16.11 та вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» чинних ПДР, для виконання яких завад технічного характеру у нього не було. При заданих слідством вихідних даних, швидкості руху автомобіля « Hundai Santa Fe» р.н.з. НОМЕР_2 в 90 км/год у його водія ОСОБА_7 не було технічної можливості зупинити керований автомобіль до місця зіткнення і тим самим попередити його настання, шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для її руху. В даній дорожній ситуації, дії водія ОСОБА_7 не суперечили вимогам п.п. 12.3 чинних ПДР. В даній дорожній ситуації незалежно від варіанту її розвитку, дії водія ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.п.16.11 та вимогам дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» чинних ПДР і вказаний факт невідповідності дій, знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням даної пригоди. При варіанті розвитку даної автопригоди у відповідності до показань свідка ОСОБА_6 його дії не відповідали вимогам п.п. 10.1 чинних ПДР і не суперечили вимогам дорожньої розмітки 1.13 чинних ПДР. При варіанту розвитку даної автопригоди, у відповідності до показань свідка ОСОБА_7 дії водія ОСОБА_6 не відповідали вимогам дорожньої розмітки 1.13 чинних ПДР.

З технічної точки зору, причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди, незалежно від варіанту її розвитку, стали не відповідаючі вимогам п.п.16.11 та вимогам дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» чинних ПДР дії водія автомобіля «ВАЗ-2108» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , який не маючи переваги в русі виїхав на головну дорогу, по якій в цей час рухався автомобіль « Hundai Santa Fe» р.н.з. НОМЕР_2 на такій відстані до нього, на якій його водій ОСОБА_7 вже була позбавлена технічної можливості уникнути даного зіткнення, шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування;

допитом експерта ОСОБА_9 , який вказав, що усі висновки викладені у завершальній частині висновку. При цьому спочатку проводиться аналіз вихідних даних, заданих на слідчих експериментах для оцінки технічної спроможності параметрів, та з врахуванням перевірених параметрів проводиться дослідження на підставі якого зроблено відповідні висновки. В даному випадку причиною даного ДТП були дії водія «ВАЗ-2108» ОСОБА_6 , які не відповідали вимогам ПДР. При дослідженні перевірялись відповідність дій як водія ОСОБА_6 , так і водія ОСОБА_7 . Здійснюється оцінка заданого механізму ДТП в цілому на технічну спроможність за фазами зближення, контактування та відкидання та відповідність певних параметрів у показах обох водіїв. Було встановлено технічну неспроможність показів водія «ВАЗ-2108» ОСОБА_6 щодо заданого параметру швидкості руху водія ОСОБА_7 при цьому оцінювались параметри часу руху до зіткнення і положення автомобілів в момент виїзду на головну дорогу на відповідність з заданим параметром швидкості. Водій автомобіля ВАЗ-2108 вказав, що швидкість автомобіля « Hundai Santa Fe» приблизно була 150км/год. При заданих параметрах відстані та часу швидкість автомобіля « Hundai Santa Fe» до моменту зіткнення становила 187 … 256 км/год. Максимальна швидкість автомобіля « Hundai Santa Fe» (згідно каталогів автомобілів, які є у вільному доступів мережі «Інтернет») складає 190км/год. Оскільки ОСОБА_6 у показах було вказано параметр швидкості 150км/год, який не входить в діапазон 187…256 км/год., величина швидкості 150 км/год не може бути використана у подальшому дослідженні, тому експертом для проведення подальшого дослідження для розрахунків взято величину 90 км/год, отриману із вихідних даних при слідчому експерименті із свідком ОСОБА_7 .

У висновку визначено повний зупинний шлях автомобіля « Hundai Santa Fe» у розмірі 77,6 … 78,9 м. Величина показника Sa1 та Sa2, а саме відстань на якій знаходивя автомобіль « Hundai Santa Fe» в момент виникнення небезпеки для руху водію першого автомобіля, а саме виїзду автомобіля ВАЗ розраховувалась згідно показань як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_7 та така величина з показів обох водіїв є меншою від величини зупинного шляху водія автомобіля « Hundai Santa Fe», з чого зроблено висновок, що у водія ОСОБА_7 не було технічної можливості зупинити керований автомобіль до місця зіткнення і тим самим попередити його настання шляхом застосування екстреного гальмування.

Вказав, що у висновку не зазначено тип та потужність двигуна автомобіля « Hundai Santa Fe», однак при дослідженні такі параметри автомобіля ним були враховані та на даний час він не пригадує таких.

У експертному дослідженні експертним шляхом не визначалась швидкість руху автомобіля « Hundai Santa Fe» оскільки таке питання слідчим не ставилось, на місці ДТП слідів руху автомобілів не було. Розрахункову величину швидкості руху автомобіля « Hundai Santa Fe» було взято експертом із вихідних даних. У судовому засіданні експерт ОСОБА_9 підтримав свій висновок;

допитом свідка ОСОБА_7 , яка вказала, що 04.01.2020р. приблизно о 19год у темну пору доби керувала автомобілем « Hundai Santa Fe» р.н.з. НОМЕР_2 та рухалась ним автодорогою Київ-Чоп в напрямку до м.Києва. В автомобілі їхав її чоловік та двоє друзів перебували на задньому сидінні. Свідок рухалась із швидкістю до 90км/год. На перехресті біля с. Ямпіль та с.Сороки Львівські з лівого боку з другорядної дороги виїхав автомобіль ВАЗ 2108 не надавши їй дорогу. На її думку даний автомобіль мав намір перетнути перехрестя. ОСОБА_7 застосувала різке гальмування, однак їй не вдалось уникнути зіткнення. Удар відбувся передньою частиною автомобіля « Hundai Santa Fe» і десь посередині автомобіля ВАЗ 2108. В автомобілі спрацювали подушки безпеки та після зіткнення з автомобілем ВАЗ 2108, їхній автомобіль відкинуло та задньою частиною вдарило у відбійник та зупинився. Після цього вона та чоловік вибігли з автомобіля та побачили дві частини автомобіля ВАЗ 2108, та двох чоловіків, які піднімались із землі, пасажир автомобіля ВАЗ 2108 отримав більш важкі травми. Свідок ОСОБА_7 викликала працівників поліції. Після аварії перебувала в стані шоку;

допитом свідка ОСОБА_10 , який вказав, що в день коли відбулось ДТП він їхав разом з дружиною, яка була водієм та двома її друзями в автомобілі « Hundai Santa Fe» та повертались додому. Машин у зустрічному та попутньому напрямку не було. Раптово на перехресті побачив перед автомобілем вогні, коли зрозумів, що це автомобіль відразу відбулось зіткнення. Дружина ОСОБА_7 гальмувала, щоб уникнути зіткнення. Автомобіль « Hundai Santa Fe» контактував з автомобілем ВАЗ передньою частиною. Після ДТП підбіг до чоловіків з іншого автомобіля, який після ДТП розбився навпіл та запитав чи цілі. ОСОБА_6 вказав, що він керував транспортним засобом ВАЗ. Знімав на телефон, щоб зафіксувати наслідки ДТП. Погода була добра, дорожнє покриття було мокре. Після ДТП дружині стало погано;

допитом свідка ОСОБА_8 , який вказав що 04.01.2020р. близько 19год 00хв він був пасажиром на передньому сидінні в автомобілі «ВАЗ-2108», яким керував ОСОБА_6 та рухався зі сторони с.Сороки-Львівські і наближався до перехрестя з головною дорогою Київ-Чоп та перед виїздом зупинився. На цей момент бачив, як зі сторони м.Чоп на значній відстані орієнтовно 300м рухався автомобіль. ОСОБА_6 включив першу передачу та спокійно перетинав перехрестя зі швидкістю приблизно 20ки/год. На самому перехресті побачив машину яка наближалась, яка три рази вильнула і ніби ще пришвидшилась та відбувся удар в задню частину їхнього автомобіля. На думку свідка швидкість автомобіля «Hyundai Santa Fe» перед пригодою становила не менше 150 км/год. Від удару автомобіль ВАЗ-2108 розірвало навпіл, а його та водія ОСОБА_6 викинуло з машини. Свідок не чув, що автомобіль «Hyundai Santa Fe» гальмував. Трусь Я.. після ДТП підбіг до нього та допоміг встати. Чоловік ОСОБА_7 підійшов до них та знімав їх на телефон. ОСОБА_7 підійшла до них коли приїхала швидка. Вказав, що в даному провадженні не хоче бути потерпілим, бо не вважає, що ОСОБА_6 винен, а вважає винним водія автомобіля «Hyundai Santa Fe». При перетині перехрестя ОСОБА_6 свідок вважав, що автомобіль «Hyundai Santa Fe» був далеко і можна проїхати перехрестя;

допитом експерта ОСОБА_11 , який вказав, що на виконання ухвали суду ним було надано відповідь на всі запитання, які були поставлені в ухвалі суду, оскільки надавши відповідь на перше поставлене запитання про неможливість встановлення швидкості автомобіля «Hyundai Santa Fe», він на виконання ухвали надав відповідь на усі інші поставлені запитання. Вказав, що уся література, яка використовувалась ним при проведенні експертизи зазначена у висновку експерта. З матеріалів справи були взяті вихідні дані та були оцінені на технічну спроможність, що відображено у висновку, тому для розрахунків з вихідних даних було взято швидкість автомобіля «Hyundai Santa Fe» 90км/год. У судовому засіданні експерт ОСОБА_9 підтримав свій висновок;

постановою про визнання речових доказів та доручення їх до матеріалів кримінального провадження від 14.05.2020р., якою визнано речовим доказом історію хвороби ОСОБА_6 ;

постановою про визнання речових доказів та доручення їх до матеріалів кримінального провадження від 14.05.2020р., якою визнано речовим доказом історію хвороби ОСОБА_8 ;

постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 05.01.2020р., якою визнано речовими доказами автомобіль марки «Hyundai Santa Fe» реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 05.01.2020р., якою визнано речовими доказами автомобіль марки «ВАЗ-2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Мотиви спростування клопотання сторони захисту про визнання доказів недопустимими.

Стаття 84 КПК України визначає, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно статей 85 та 86 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Стаття 87 КПК України визначає, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, порушення права особи на захист.

Так, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

У ч.2 ст. 8 КПК України визначено що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а у ч.5 ст.9 КПК України наголошено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд, проте вона не визначає критеріїв допустимості доказів, оскільки це питання вирішується перш за все внутрішнім правом і національними судами (справи «Шенк проти Швейцарії», заява№ 10862/84, рішення від 12 липня 1988 року, § 45, 46; «Морейра Ферейра проти Португалії» (№ 2) [ВП], заява № 19867/12, рішення від 11 липня 2017 року;«Хеглас проти Республіки Чехія», заява № 5935/02, рішення від 01 березня 2007 року, § 84).

Національне судове провадження, коли йдеться про порушення захищеного Конвенцією права (з огляду на характер цього порушення), ЄСПЛ розглядає з позицій дотримання справедливого судового розгляду, що вирізняється не стільки прийнятністю певних доказів за національним правом, скільки тим, чи є провадження, включно із способом збирання доказів, справедливим у цілому («Хан проти Сполученого Королівства», заява № 35394/97, рішення від 12 травня 2000 року, § 34; «P.G.іJ.H. проти Сполученого Королівства», заява № 44787/98, рішення від 25 вересня 2001 року, § 76; «Аллан проти Сполученого Королівства», заява № 48539/99, рішення від 05 листопада 2002 року, § 42).

Дотримання стандартів справедливості провадження досягається через дотримання прав сторони захисту з урахуванням якості доказів сторони обвинувачення, включно з вирішенням питання про те, чи породжують сумнів щодо їх надійності або точності обставини, за яких їх було отримано, чи були використані у провадженні докази, отримані з порушенням права на захист.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у справі №688/788/15-к від 04 липня 2018 року, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Правила оцінки доказів, особливо вимога дотримуватися передбаченого законом порядку при отриманні доказів, мають за мету запобігання неправомірному втручанню держави та заохочення доброчесної поведінки правоохоронних органів (постанова ККС ВС від 29.09.2020 у справі № 601/1143/16).

Захисником ОСОБА_6 ОСОБА_5 заявлено клопотання про визнання доказів недопустимими, а саме висновку експерта за результатами проведення додаткової судової інженерно-транспортної експертизи № 1132 від 27.09.2021р. з мотивів того, що судовий експерт не зміг встановити шляхом проведення необхідних експертних досліджень швидкість руху автомобіля «Hyundai Santa Fe» реєстраційний номер НОМЕР_2 та судовий експерт ОСОБА_11 приймає швидкість руху автомобіля «Hyundai Santa Fe» реєстраційний номер НОМЕР_2 у 90км/год, оскільки є максимально допустимою та технічно спроможною. З таких же мотивів та без проведення експертних досліджень була визначена швидкість руху даного автомобіля експертом ОСОБА_9 у висновку № 15/2/382. Разом з тим в ухвалі слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.08.2020р. така швидкість була визнана необгрунтованою.

Захисником ОСОБА_6 ОСОБА_5 також заявлено клопотання про визнання доказів недопустимими, а саме висновку експерта за результатами проведення автотехнічної експертизи № 87-Е від 22.04.2022р. з мотивів невідповідності ухвалі суду, оскільки у першому питанні експертом було вказано про неможливість встановити швидкість руху автомобіля «Hyundai Santa Fe» реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також з підстав того, що у судовому засіданні експерт ОСОБА_11 не зміг роз`яснити чому для проведення експертних досліджень він використовував вигадане значення швидкості руху автомобіля «Hyundai Santa Fe» реєстраційний номер НОМЕР_2 у 90км/год.

Дані експертизи призначались за клопотанням сторони захисту для забезпечення дослідження версії події сторони захисту щодо перевищення швидкості водієм автомобіля «Hyundai Santa Fe» та спростовування висновків експертів, надані стороною обвинувачення.

Відповідно до ст.101 КПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

У судовому засіданні експерт ОСОБА_9 та ОСОБА_11 підтримали зроблені ними висновки. Експерти роз`яснили, що для розрахунків було взято вихідну інформацію надану зокрема ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , проведено оцінку технічної спроможності таких даних. Зокрема в частині швидкості руху автомобіля «Hyundai Santa Fe» реєстраційний номер НОМЕР_2 покази водія ОСОБА_6 були визнані технічно неспроможними, оскільки швидкість 150 км/год не входить в діапазон розрахованої швидкості від 187…256 км/год, відтак така величина швидкості при розрахунках не застосовувалась та тому експертом для проведення подальшого дослідження для розрахунків взято величину 90 км/год, отриману із вихідних даних при слідчому експерименті із свідком ОСОБА_7 .

Стороною захисту не доведено перед судом, що при складанні спірних висновків було допущене порушення КПК України, що воно було істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод обвинуваченого.

У справі №334/5670/18 від 05.08.2020, Верховний суд вказав, що щодо існування інших (умовних) підстав для визнання доказів недопустимими, судам необхідно у кожному конкретному кримінальному провадженні з`ясувати, до яких наслідків порушення вимог кримінального процесуального закону призвели і чи є ці наслідки незворотними (тобто такими, що не можуть бути усунені під час судового розгляду). Якщо мова йде про визнання доказів, отриманих під час слідчих (розшукових) дій, недопустимими, це здебільшого стосується наявності сумнівів у достовірності відомостей, отриманих в результаті їх проведення.

Також суд враховує позицію Верховного суду висловлену у постанові від 19 травня 2020 року, у справі № 490/10025/17, згідно якої порушення учасником дорожнього руху правил саме по собі не виключає винуватість іншого учасника руху, і створення небезпеки учасником дорожнього руху, яку водій був у стані виявити, не звільняє того від обов`язку вжити заходи, необхідні для уникнення або зменшення шкідливих наслідків від створеної небезпеки. Водій не вправі ігнорувати дійсну дорожню обстановку, яка склалася на момент прийняття ним рішення, у тому числі й небезпеку, що виникла внаслідок порушення ПДР іншим учасником. Основним чинником, який визначає відповідальність водія у разі створення небезпеки під час дорожнього руху, залишається його можливість вчасно виявити цю небезпеку і здійснити відповідні заходи для її уникнення чи зменшення. Причина, через яку створена небезпека для руху, не має значення, якщо встановлено, що водій мав можливість її вчасно виявити.

У справі № 640/1664/18 від 03.04.2020, Верховний Суд наголосив, що у кримінальних провадженнях, які стосуються дорожньо-транспортних пригод, експертне дослідження може вплинути на остаточне рішення або позначитися на остаточному рішенні суду. Тому право захисту спростовувати висновки експертів, надані обвинуваченням, за допомогою іншого висновку, наданого захистом, має бути забезпечене судом.

Розглядаючи питання забезпечення дотримання гарантії змагальності сторін у контексті експертних висновків, ЄСПЛ неодноразово висловлював свою позицію та сформував відповідну практику.

У справі «Ходжіч проти Хорватії», ЄСПЛ вчергове нагадав, що вимога про забезпечення справедливості судового розгляду не покладає на суд першої інстанції обов`язку запитувати експертну думку або здійснювати інші процесуальні дії виключно через те, що учасник кримінального провадження заявляє клопотання про це. Якщо сторона захисту наполягає на тому, щоб суд заслухав свідка або дослідив інші докази (наприклад, заслухав експертну думку), національні суди повинні вирішити, чи потрібно або доцільно це роботи під час судового розгляду.

Порядок призначення та проведення судових експертиз у кримінальному провадженні врегульовані КПК України, Законом України «Про судову експертизу» № 4038 від 25.02.1994 року, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5.

До обов`язку судового експерта статтею 12 Закону України «Про судову експертизу» віднесений обов`язок провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок.

Експерт має право керуватись виключно тими даними та досліджувати тільки ті докази, які йому надані стороною кримінального провадження.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 70 КПК України передбачена відповідальність експерта за завідомо неправдивий висновок, відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків у суді, невиконання інших обов`язків, за яке експерт несе відповідальність, встановлену законом.

Висновок експерта може стати доказом в кримінальному провадженні тільки за умов що він: а) містить фактичні дані, тобто такі, що є беззаперечні та не викликають сумніву (проте будь-який висновок експерта можна та потрібно піддавати сумніву), б) отриманий з дотриманням встановленого порядку, в) має значення для кримінального провадження та належить до обставин, що підлягають доказуванню (ст. 91 КПК), а також він: не ґрунтується на доказах, які визнані судом недопустимими (ч. 5 ст. 101 КПК), отриманий з істотним порушенням прав людини і основоположних свобод (ст. 87 КПК). При перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Відповідно до частин 2, 3, 7, 10 ст. 101 КПК України кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях. Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність. Кожна сторона має право звернутися до суду з клопотанням про виклик експерта для допиту під час судового розгляду для роз`яснення чи доповнення його висновку. Незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована. Необхідною умовою допустимості висновку експерта є дотримання процесуального порядку призначення і проведення експертизи, в тому числі має бути перевірена компетентність експерта. Експертну дослідженню можуть піддаватися лише об`єкти, котрі належним чином процесуально оформлені.

Враховуючи детальні роз`яснення експертів, які роз`яснили свої висновки у судовому засіданні, виходячи з наведених вище висновків щодо застосування правил статті 87 КПК, суд зазначає, що проведення експертиз, не порушило конституційних прав обвинуваченого, тому за відсутності обґрунтуваного посилання у даному випадку на статтю 87 КПК України для визнання даних висновків експертів недопустимими, доводи сторони захисту є непереконливими та необгрунтованими.

Суд зазначає, що аналіз свідчень обвинуваченого ОСОБА_6 в суді, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших факторів, дає підстави вважати покази обвинуваченого в частині заперечення порушення ним пунктів ПДР та порушення саме водієм «Hyundai Santa Fe» Правил дорожнього руху такими, що не відповідають встановленим обставинам справи, та такими, які спростовуються дослідженими під час судового розгляду доказами.

Суд в ході судового розгляду кримінального провадження, розглянувши доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_5 , наведені на захист обвинуваченого щодо недоведеності вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, винуватості у ДТП водія автомобіля «Hyundai Santa Fe» через перевищення нею допустимої швидкості, оцінивши їх відповідно до вимог ст. 94 КПК України у сукупності із дослідженими судом доказами, дійшов висновку необхідності їх відхилення, оскільки вони спростовуються показаннями свідків, належними та допустимими письмовими доказами сторони обвинувачення, дослідженими судом, які вище наведені у цьому вироку.

Суд зазначає, що вказані вимоги пунктів Правил дорожнього руху України зобов`язували водія ОСОБА_6 діяти у суворій і чіткій відповідності з ними. Будь-яких об`єктивних причин, підстав, для їх не виконання в ОСОБА_6 , не було.

При цьому, суд наголошує на тому, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.

Покази обвинуваченого, щодо невчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на чому він наполягав у судому засіданні, суд оцінює критично, та вважає їх такими, що спрямовані на уникнення останнім кримінального покарання за вчинений ним злочин, так як такі спростовуються зібраними в ході досудового розслідування та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Проаналізувавши всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, у відповідності критерію доведення ними обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, що відповідає положенням ч.2 ст.17 КПК України, суд прийшов до переконання, що сторона обвинувачення довела винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений підлягає покаранню, при визначенні виду та міри покарання, суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, характер вчиненого діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, за місцем реєстрації характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_6 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

За встановлених обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає можливим звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки його виправлення є можливим без ізоляції від суспільства та покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Сторони клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу не заявляли, підстав обирати обвинуваченому запобіжний захід немає.

Судові витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів складають 21068,79 грн. та підлягають стягненню в дохід держави за рахунок обвинуваченого ОСОБА_6 .

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Сторони клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу не заявляли.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертних досліджень в сумі 21068,79 (двадцять одну тисячу шістдесят вісім гривень 79 копійок)грн.

Речові докази, а саме :

автомобіль марки «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути законному володільцеві ОСОБА_6 ;

автомобіль марки «Hyundai Santa Fe» реєстраційний номер НОМЕР_2 - вважати повернутим володільцю ОСОБА_7 ;

історію хвороби ОСОБА_6 повернути в ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

історію хвороби ОСОБА_8 повернути в ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Скасувати арешт, накладений ухвалою про арешт майна слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.01.2020р. на автомобіль марки «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення.

СуддяОСОБА_1