ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1744/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000721 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який має середню спеціальну освіту, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, військовослужбовець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України судимостей немає,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, обіймаючи посаду солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, діючи умисно відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилитись від проходження військової служби, 12.09.2022 року в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце служби, а саме місце тимчасової дислокації підрозділів військової часини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв, та незаконно перебував за межами місця служби.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, тобто злочин, передбачений ч. 4 ст. 408 КК України

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408 КК України визнав в повному обсязі та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування. Обвинувачений показав, що самовільно залишив місце служби у зв`язку з тим, що у свекра стався інсульт і командування не надало відпустку. Запевнив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. У скоєному щиро розкаявся, жалкує, що так сталося, запевнив, що в подальшому нічого протиправного вчиняти не буде. Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та щирості його позиції.

Обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того у суду відсутні сумніви в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч. 4 ст. 408 КК України як дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 408 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження; його ставлення до вчиненого - вину визнав повністю, щиро каявся у вчиненому; дані про його особу, зокрема: одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, за місцем служби характеризується негативно, має середню спеціальну освіту, під наглядом у лікаря-нарколога не перебуває, в силу ст. 89 КК України судимостей немає; наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючої покарання обставин.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, конкретних обставин кримінального провадження, ставлення обвинуваченого до вчиненого, а також даних про його особу, суд вважає, що його перевиховання й виправлення неможливо без ізоляції від суспільства, однак поряд з цим враховує те, що він визнав свою вину повністю, щиро розкаявся у вчиненому, виявив бажання продовжити військову службу.

Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає правильним призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, визначених санкцією закону.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного злочину і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

При цьому, відсутні правові підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом або ж звільнення від покарання з випробуванням, адже Законом встановлено заборону для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України у разі засудження за кримінальні правопорушення, передбачені статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинені в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-374, 376, ч. 15 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 20.05.2024 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 - тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя