Провадження № 1-кп/679/15/2025
Справа № 679/918/23
У Х В А Л А

11 березня 2025 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , перекладача ОСОБА_12 , розглядаючи в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішин кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 255-1, ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Нетішинського міського суду Хмельницької області знаходиться об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 149, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 255-1 , ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 189, ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 за ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Прокурор у судовому засіданні подала суду клопотання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При обговоренні питання щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 строку тримання під вартою за вимогами ст. 331 КПК України, сторони висловили наступне.

Прокурор заявлені клопотання підтримала та просила їх задовольнити.

Прокурор наполягала на продовженні обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки ризики, які були встановлені під час досудового розслідування та враховані під час попередніх рішень про продовження строку перебування обвинуваченого під вартою, а саме передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КК України просив врахувати, що ОСОБА_6 вчинено злочин із застосуванням насильства та погрози його застосування. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не може в повній мірі запобігти настанню ризиків та виконання ним своїх процесуальних обов`язків належним чином звинуваченням у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 255-1 КК України, що свідчить про підвищену соціальну небезпеку обвинуваченого та про відсутність в нього намірів вставати на шлях виправлення.

Прокурор наполягала на продовженні і обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки ризики, які були встановлені під час досудового розслідування та враховані під час попередніх рішень про продовження строку перебування обвинуваченого під вартою, а саме передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КК України просила врахувати, що ОСОБА_7 вчинено злочин із застосуванням насильства та погрози його застосування. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не може в повній мірі запобігти настанню ризиків та виконання ним своїх процесуальних обов`язків належним чином.

Прокурор також наполягала на продовженні обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки ризики, які були встановлені під час досудового розслідування та враховані під час попередніх рішень про продовження строку перебування обвинуваченого під вартою, а саме передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не може в повній мірі запобігти настанню ризиків та виконання ним своїх процесуальних обов`язків належним чином. Також прокурор просив врахувати, що відносно обвинуваченого набрав законної сили вирок суду від 13.02.2024 за ч. 2 ст. 309 КК України, яким йому призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі, що також свідчить на соціальну небезпеку обвинуваченого, відсутність намірів вставати на шлях виправлення та наявність вищевказаних ризиків.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, врахувавши обставини, які визначені п.п. 1-9 ч.1 ст. 178 КПК України. При цьому, обвинувачений зазначив, що інкриміноване йому обвинувачення прокурором не доведено, він не збирається спотворювати докази та впливати на потерпілого, всі обов`язки обвинуваченим завжди виконувалися, а також просив врахувати його стан здоров`я, оскільки він хворіє та його стан здоров`я різко погіршився.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_11 підтримавши думку свого підзахисного заперечував проти задоволення клопотання, оскільки ризики, які вказані прокурором, не обґрунтовані, просив визначити його підзахисному більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, а також врахувати незадовільний стан здоров`я обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти продовження йому строку тримання під вартою, просив змінити йому запобіжний захід на особисте зобов`язання або домашній арешт. Також зазначив, що він не здійснювати вплив на потерпілого, а також не збирається переховуватися від суду.

Захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 підтримала думку свого підзахисного, заперечувала проти продовження запобіжного заходу, оскільки ризики, вказані прокурором, не обґрунтовані та ґрунтуються на припущеннях, просила змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 заперечував проти продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, оскільки клопотання прокурора не обґрунтоване, а ризики, про які зазначає прокурор, ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені жодними доказами. Просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення клопотання прокурора, підтримав думку свого захисника та зазначив, що обвинувачення побудоване на показах потерпілого, якого ще не допитано, проте жодного впливу на потерпілого вчиняти він не збирається.

Ухвалою суду від 20.09.2023 продовжено строк запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді тримання під вартою по 15 листопада 2023 року.

Ухвалою суду від 19.09.2023 продовжено строк запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою по 15 листопада 2023 року.

Ухвалою суду від 19.09.2023 продовжено строк запобіжного заходу ОСОБА_8 у виді тримання під вартою по 15 листопада 2023 року.

Ухвалою суду від 09.11.2023 обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 07.01.2024.

Ухвалою суду від 18.12.2023 обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 15.02.2024.

Ухвалою суду від 08.02.2024 обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 07.04.2024.

Ухвалою суду від 29.03.2024 обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 27.05.2024.

Ухвалою суду від 16.05.2024 обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 14.07.2024.

Ухвалою суд від 11.07.2024 обвинуваченим продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 08.09.2024.

Ухвалою суд від 14.08.2024 обвинуваченим продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 12.10.2024.

Ухвалою суд від 26.09.2024 обвинуваченим продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 24.11.2024.

Ухвалою суд від 04.11.2024 обвинуваченим продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 02.01.2025.

Ухвалою суд від 04.12.2024 обвинуваченим продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 01.02.2025.

Востаннє ухвалою суд від 20.01.2025 обвинуваченим продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 20.03.2025.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1, п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно зі ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є одними з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Тому, продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких та нетяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, й під страхом можливості застосування покарань, передбачених санкціями статей, які інкриміновані обвинуваченому, який не має міцних соціальних зв`язків, постійного доходу, останній може переховуватись від суду. Суд також враховує наявність в провадженні суду нового кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 255-1 КК України, що також свідчить про його підвищену соціальну небезпеку та наявність і обґрунтованість вищевказаних ризиків. За повідомленням медичної частини обвинувачений ОСОБА_6 за станом свого здоров`я може утримуватися в умовах слідчого ізолятора.

Також суд оцінює суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, та ймовірну можливість продовження ним протиправної поведінки у подальшому, враховуючи попередні судимості обвинуваченого, а також те, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 вчинено із застосуванням насильства та погрози його застосування.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає доцільним продовжити обраний до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів та не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, про що просив захисник обвинуваченого ОСОБА_6 .

Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами та тяжким злочином, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, й під страхом можливості застосування покарання, передбаченого санкціями статті, які інкриміновані обвинуваченому, який не має міцних соціальних зв`язків, постійного доходу, останній може переховуватись від суду.

При цьому, судом оцінено суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, та ймовірну можливість продовження ним протиправної поведінки у подальшому, враховуючи попередні судимості обвинуваченого, а також те, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , вчинено із застосуванням насильства та погрози його застосування.

Посилання сторони захисту про можливість обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту суд відхиляє, оскільки як встановлено під час судового розгляду та підтверджено обвинуваченим, йому пред`явлено нове обвинувачення за ст. 307 КК України за передачу наркотичних засобів до слідчого ізолятора, що, за ствердженням органу досудового розслідування, було скоєно ним під час перебування на волі. Кримінальне провадження наразі перебуває на розгляді в суді. Вказане додатково підтверджує ризик того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може вчинити інший злочин.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає доцільним продовжити обраний до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким та тяжким злочинами, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, й під страхом можливості застосування покарання, передбаченого санкціями статті, які інкриміновані обвинуваченому, який не має міцних соціальних зв`язків, постійного доходу, останній може переховуватись від суду. Окрім цього, як вбачається з матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_8 засуджено вироком Острозького райсуду Рівненської області від 13.02.2024 за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. Вказане також свідчить про наявність ризику вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Також судом враховано суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, та ймовірну можливість продовження ним протиправної поведінки у подальшому, враховуючи попередню судимість обвинуваченого.

Щодо посилання сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_8 про необхідність обрання йому більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту у зв`язку у зв`язку із незадовільним станом здоров`я обвинуваченого суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», обов`язок по забезпеченню медичним обслуговуванням осіб, які утримуються під вартою, покладається на адміністрацію місця попереднього ув`язнення.

Спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104 затверджено «Порядок взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», який визначає взаємодію закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту.

Згідно із п. 2.3. Порядку медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

Згідно з п. 2.6 Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі звернення особи, узятої під варту, до лікаря медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

Відповідно до п. 2.8 зазначеного Порядку, якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи.

Крім того, питання щодо госпіталізації особи та перевезення її до закладу охорони здоров`я, де може бути надана екстрена медична допомога особам, узятим під варту, врегульоване Порядком надання екстреної медичної допомоги особам, узятим під варту або яким призначено покарання у виді позбавлення волі від 21 листопада 2012 року № 1122.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 13 вересня 2017 року № 684-р «Про утворення Державної установи «Центр охорони здоров`я ДКВС України» реформовано систему охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України та утворено Державну установу «Центр охорони здоров`я ДКВС України».

Таким чином, вищезазначеними нормативними актами врегульовано питання щодо організації надання медичної допомоги особам, що перебувають під вартою в разі відсутності такої можливості в умовах СІЗО.

В довідці № 457-ХМ, яка видана 11.03.2025 Хмельницькою міською медичною частиною Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Хмельницькій області зазначено: « ОСОБА_8 , 1984 року народження. Стан здоров`я (діагноз) та працездатність: За станом здоров`я слідувати не може, у зв`язку з тим, що він хворіє».

Отже з вказаної вище довідки не вбачається точний діагноз обвинуваченого ОСОБА_8 , характер захворювання, у зв`язку із чим судом винесено протокольну ухвалу щодо направлення запиту до ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Хмельницькій області з метою встановлення точного діагнозу обвинуваченого та його можливості приймати участь у судових засіданнях.

Суд враховує доводи сторони захисту, що незадовільний стан здоров`я має значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу. Разом з тим зазначена обставина сама по собі не є перешкодою для тримання особи під вартою, а має враховуватись з іншими обставинами в їх взаємозв`язку.

Станом на 11.03.2025 у суду відсутні відомості щодо незадовільного стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 , який би унеможливлював участь ОСОБА_8 у судовому засіданні або його перебування за станом здоров`я в умовах тримання під вартою в ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор». Такі докази не були надані суду і стороною захисту.

У зв`язку із викладеним, відсутні підстави стверджувати, що обвинувачений ОСОБА_8 на даний час не може утримуватися в умовах СІЗО.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає доцільним продовжити обраний до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів та не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, про що просила сторона захисту.

Суд не визначає розмір застави при продовженні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на підставі п.п. 1, 4 ч. 4 ст. 183 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_7 на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, а обвинуваченому ОСОБА_8 на підставі п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Суд також звертає увагу, що свідки під час судового розгляду ще не були допитані, тому існує ризик можливого впливу обвинуваченими на свідків.

Згідно з повідомленням ДУ «Замкова виправна колонія (№58)» за № 3609 від 19.11.2024 потерпілий ОСОБА_13 , який з 12.09.2024 відбував покарання у виді позбавлення за вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області, 25.10.2024 був звільнений із ДУ «Замкова виправна колонія (№58)» умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом, відповідно до ст. 81-1 КК України на підставі рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 17.10.2024. Тобто потерпілий ОСОБА_13 на даний час перебуває на волі, тому і ризик впливу на потерпілого зберігається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 176-178, 183, 197, 331, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, а саме до 09.05.2025 включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, а саме до 09.05.2025 включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, а саме до 09.05.2025 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів із дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3