Справа № 233/3955/24
Провадження № 1-кп/932/955/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000464 від 16.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , підтримавши обґрунтування, правові підстави та ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що зазначені у раніше поданому клопотанні про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 .

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Прокурор зазначив, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованими, доведеними, такими, що продовжують існувати та не зменшилися, а також необхідними для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, у зв`язку із тим, що обвинувачений спроможний:

1) переховуватись від суду, беручи до уваги, що ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке згідно чинного законодавства передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, може переховуватись від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

2) незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, враховуючи, що на даному етапі судового провадженні свідки ще не допитані судом, у зв`язку із чим, при обрання іншого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою ОСОБА_5 може здійснювати тиск на свідків (п. 3 ч. 1. ст. 177 КПК України).

3) продовжити кримінальне правопорушення в якому обвинувачується або вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем та з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватися від суду, у зв`язку із чим може покинути місце служби, чим фактично вчинить кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України або ст. 408 КК України (п. 5 ч.1 ст.177 КПК України).

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання із зазначених вище підстав та просив його задовольнити.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина друга статті 177 КПК України).

Відповідно до пункту третього частини першої статті 176 КПК України до запобіжних заходів відноситься тримання під вартою.

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України однією з підстав для продовження строку тримання під вартою особи є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинною у вчиненні злочину.

Вирішуючи питання продовження строку подальшого тримання особи під вартою, суд має встановити продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Під час розгляду даного клопотання суд дійшов висновку, що ризики передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати.

Кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_5 , згідно зі ст. 12 КК України, віднесено до особливо тяжких злочинів проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), що загрожує обвинуваченому, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років позбавлення волі, без обрання іншої, альтернативної міри покарання.

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений з метою уникнення покарання, враховуючи його тяжкість, збільшує ймовірність ризику переховування обвинуваченого від суду. Окрім того, існує ризик впливу на свідків у кримінальному провадженні, оскільки на сьогоднішній день свідки не допитані судом.

Окрім того, обвинувачений спроможний продовжити вчиняти інкриміноване йому кримінальне правопорушення або вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи те, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, а тому при обранні іншого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, з метою уникнення відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення, існує ймовірність вчинення останнім кримінальних правопорушень, передбачених ст. 407, 408 КК України.

Отже, на сьогоднішній день ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені судом раніше не зменшилися, продовжують існувати та необхідні для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

Разом з цим, ОСОБА_5 обвинувачується, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України. Так, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-4421 Кримінального кодексу України., враховуючи норму ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відтак, обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючисьст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 197, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням його в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 01 лютого 2025 року включно.

Установити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання ОСОБА_5 під вартою є 01 лютого 2025 року включно.

На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначати.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання копії.

Повний текст ухвали буде складено та проголошено 05 грудня 2024 року о 16 год. 45 хв .

Суддя ОСОБА_1