Справа № 761/5869/25
Провадження № 1-кс/761/4530/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 , від 22.01.2025 року, про закриття кримінального провадження № 0000851 від 16.10.2024 року

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 , від 22.01.2025 року, про закриття кримінального провадження № 0000851 від 16.10.2024 року.

Скаржник зазначає, що другом слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000851 від 16.10.2024 року.

Скаржник зазначає, що ОСОБА_4 має процесуальний статус потерпілої у даному кримінальному провадженні.

22.01.2025 року слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000851 від 16.10.2024 року.

Скаржник вважає рішення слідчого про закриття кримінального провадження передчасним, необґрунтованим та незаконним, а тому просить слідчого суддю його скасувати.

Скаржник просив проводити розгляд скарги без його участі.

Слідчий будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу з додатками, приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Встановлено, що постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 , від 22.01.2025 року, було прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000851 від 16.10.2024 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Згідно до ст. 2 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із засобів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

В своїй скарзі скаржник зазначає, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без дослідження усіх обставин кримінального правопорушення.

При цьому, аргументуючи висновок про закриття провадження, слідчий вказує: «У ході досудового розслідування не встановлено факту умисного невиконання службовими особами Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ухвали Київського апеляційного суду від 25.06.2024 (справа № 11-сс/824/4051/2024; єдиний унікальний номер № 761/17303/24.

Враховуючи викладене, слідчий органу досудового розслідування робить висновок про відсутність у діях службових осіб Шевченківського УП ГУНП у м. Києві складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.»

Однак, слідчим під час винесення постанови про закриття кримінального провадження було не повно досліджено обставини кримінального провадження та не надано належної правової оцінки зібраним доказам.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 3 Узагальнення ВССУ про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, правова природа даного виду оскарження процесуального рішення слідчого, дізнавача та прокурора передбачає необхідність перевірки слідчим суддею не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

З оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим в ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000851 від 16.10.2024 року було допитано лише свідка ОСОБА_6 .

В той же час в ході здійснення досудового розслідування не було допитано ОСОБА_4 , показання якої можуть мати важливе значення для кримінального провадження.

Також не враховано факт невиконання рішення Київського апеляційного суду від 25.06.2024 року у справі № 761/17303/24, до постановлення ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно від 11.07.2024 року.

Не було встановлено коли слідчому та прокурору стало відомо про існування ухвали слідчого судді від 25.06.2024 року по справі № 761/17303/24, та чи направлялось таке рішення слідчому та/або прокурору на виконання.

Проведення вищевказаних слідчих та процесуальний дій на думку слідчого судді сприятиме встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя звертає увагу слідчого, що обов`язок доказування події кримінального правопорушення покладається на слідчого, так як і обов`язок збирання доказів.

Враховуючи викладене, з постанови слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 , від 22.01.2025 року, про закриття кримінального провадження № 0000851 від 16.10.2024 року, вбачається, що рішення про закриття кримінального провадження є таким, що прийнято передчасно, на підставі неповно проведеного досудового розслідування без всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин кримінального провадження.

Крім того, незважаючи на те, що слідчим суддею вживались заходи щодо витребування з ТУ ДБР у м. Києві матеріалів закритого кримінального провадження № 0000851 від 16.10.2024 року, на день розгляду скарги вказані матеріали до суду надано не було, а слідчий у судове засідання не з`явився, жодних доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, до суду не надав, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, дійшов висновку, що доводи, зазначені в скарзі, є обґрунтованими.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 , від 22.01.2025 року, про закриття кримінального провадження № 0000851 від 16.10.2024 року підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 22, 26, 91, 92, 110, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 , від 22.01.2025 року, про закриття кримінального провадження № 0000851 від 16.10.2024 року - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 , від 22.01.2025 року, про закриття кримінального провадження № 0000851 від 16.10.2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1