УХВАЛА

про відмову в задоволенні арешту

30 грудня 2024 рокуСправа № 495/11241/24
Номер провадження 1-кс/495/2715/2024

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

власника майна- ОСОБА_3

розглянувши клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження внесеного 21.08.2024 за №0001213 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

встановив:

до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 27.12.2024 року надійшло клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження внесеного 21.08.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001213 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України

Клопотання мотивовано тим, що до чергової частини Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшов рапорт з ВКП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, про те, що в місті Білгород-Дністровський, Одеської області, здійснюється збут наркотичних засобів та психотропних речовин.

Далі, в ході проведення санкціонованого обшуку, за матеріалами досудового розслідування, внесеного 21.08.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001213 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 від 23.12.2024 справа № 495/11241/24, номер провадження 1-кс/495/2691/2024, 27 грудня 2024 проведено обшук автомобілю марки «Toyota Camry» з номером кузова НОМЕР_1 з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який знаходився за адресою: Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Активістів, 18, та вказаний автомобіль вилучений та поміщений на територію Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області.

Постановою слідчого від 27.12.2024 вилучений автомобіль визнаний речовим доказом.

Слідчий зазначає, що з метою забезпечення наявності в кримінальному провадженні доказової бази, застосування заходу по його забезпеченню, а саме арешту майна, яке є на даний час тимчасово вилученим відповідно і в подальшому використанні відповідно ст.ст.84, 91 КПК України для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження виникла необхідність у накладенні арешту на майно, на підставі чого просив клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, в прохальній частині клопотання просив суд розгляд клопотання проводити у його відсутність

Власник майна ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001488 від 16.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а саме: є достатні підстави вважати, що предмети, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вилучене майно постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 27.12.2024 на підставі положень ст. 84, ч.1 ст.98, ст. 110 КПК України визнано речовими доказами.

У поданому клопотанні метою накладення арешту слідчим визначено мету - необхідність збереження речового доказу.

В ході дослідження клопотання не встановлено як саме зазначене майно співвідноситься із завданням арешту майна, тобто запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Слідчий суддя зазначає, що в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0001213 вказане майно є тимчасово вилученим. Так згідно положень ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року зазначено, що право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд та процесуальною гарантією доступу до суду. Виходячи зі змісту цієї статті справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. В клопотанні слідчим зазначено, що необхідно накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Враховуючи те, що орган досудового розслідування у розумінні ст.132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, зокрема щодо необхідності збереження речового доказу, а також не надав оцінку правовим підставам арешту майна, не врахував ймовірний розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання.

постановив:

у задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Повернути транспортний засіб: марки, моделі «Toyota Camry» з номером кузова НОМЕР_1 з реєстраційним номером НОМЕР_2 , власнику ОСОБА_3 негайно.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено о 10:00 31.12.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1