УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 761/44002/24

провадження № 51-485 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження та повернення апеляційної скарги,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, від 09 листопада 2024 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000595 від 11 липня 2024 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вказану ухвалу слідчого судді, оскільки зазначена ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що адвокат не погоджується з вказаною ухвалою апеляційного суду. Вказує, що в своїй апеляційній скарзі він оскаржував постанову слідчого у кримінальному провадженні № 0000595 від 11 липня 2024 року, а слідчий суддя, ухвалюючи своє рішення, досліджував матеріали кримінального провадження № 0000380 від 15 травня 2023 року. Стверджує, що його скарга слідчим суддею фактично не розглядалась, а судове рішення ухвалене за результатами судового контролю з перевірки матеріалів кримінального провадження, за яким до суду із будь-якими скаргами не звертався.

Вважає, що такий спосіб розгляду його скарги фактично має такі самі наслідки, які встановлені частиною 2 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) в частині повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмови у відкритті провадження по ній, оскільки фактично скарга по суті матеріалів кримінального провадження, за яким подавалася скарга, слідчим суддею не розглядалась. Тому, на думку адвоката, у відповідності до частини 2 статті 309 КПК така ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Зазначає, що в порушення статті 419 КПК оскаржувана ухвала апеляційного суду не містить вказаних вище доводів його апеляційної скарги та ці доводи апеляційним судом не перевірено та не спростовано.

Також, акцентує увагу на тому, що у своїй апеляційній скарзі посилався на перешкоджання оскаржуваною ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 та йому, як представнику потерпілого, здійснювати свою діяльність у кримінальному провадженні № 0000595, а тому дана ухвала слідчого судді, на думку адвоката, підлягає апеляційному оскарженню.

Зазначає, що апеляційний суд не врахував його аргументи щодо перешкоджання подальшому кримінальному провадженню та помилкового дослідження матеріалів іншого кримінального провадження.

Посилається на те, що судом апеляційної інстанції в ухвалі не зазначено, чому він не застосував правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 521/2151/17 (провадження № 51-2596км18), на яку він послався як на обґрунтування того, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає апеляційному оскарженню.

Звертає увагу на те, що відповідно до тексту оскаржуваної ухвали апеляційний суд розглядав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2024 року, а в резолютивній частині цього рішення відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2024 року. Вказане, на думку адвоката, свідчить про те, що апеляційним судом не було розглянуто його апеляційну скаргу по суті та рішення за нею не ухвалено.

Відповідно до вимог пункту 2 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

У частині 3 статті 392 КПК визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім того, частиною 2 статті 309 КПК передбачено, що під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

У частині 3 статті 309 КПК визначено, що інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Тобто, питання про оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування чітко врегульовані нормами КПК.

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою та доданих копій рішень, адвокат оскаржує ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні.

Отже, оскільки до переліку ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку під час досудового розслідування, що визначений у статті 309 КПК, не входить рішення слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні, то воно і не може бути предметом апеляційного оскарження.

Згідно з частиною 4 статті 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Таким чином, апеляційний суд обґрунтовано дійшов висновку, що вказана ухвала слідчого судді апеляційному оскарженню не підлягає, а тому діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону і прийняв законне, належно вмотивоване рішення, з яким погоджується і колегія суддів.

Вказане узгоджується з практикою Верховного Суду (ухвала від 18 квітня 2024 року справа № 344/6248/24, ухвала від 31 серпня 2020 року справа № 487/4594/19, ухвала від 18 листопада 2019 року справа № 299/1621/19).

Покликання в касаційній скарзі на те, що апеляційним судом не враховано правовий висновок Верховного Суду від 08 травня 2018 року (справа № 521/2151/17), не заслуговують на увагу, оскільки обставини, які розглядалися у цій справі, не є релевантними зазначеним у даній справі обставинам. Зокрема, у вказаній справі (№ 521/2151/17) апеляційний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді, якою задоволено клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні.

Доводи адвоката про те, що слідчим суддею досліджувались матеріали кримінального провадження № 0000380, а не № 0000595, суперечать змісту копії ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2024 року, долученої до касаційної скарги.

Що стосується доводів касаційної скарги адвоката про те, що апеляційним судом не було розглянуто його апеляційну скаргу по суті та рішення за нею не ухвалено, оскільки у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали зазначено дату постановлення ухвали слідчого судді - 04 грудня 2024 року, а в резолютивній частині цієї ухвали - 28 листопада 2024 року, то колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

Так, у вступній та резолютивній частинах оскаржуваної ухвали апеляційного суду зазначено дату постановлення ухвали слідчого судді - 28 листопада 2024 року, а у мотивувальній частині цього рішення - 04 грудня 2025 року.

Разом з тим, вказане не свідчить про те, що апеляційним судом не було розглянуто апеляційну скаргу саме на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2024 року та не впливає на суть прийнятого апеляційним судом рішення, оскільки у будь-якому разі вказана ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Отже, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження та повернення апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3