Справа № 148/2776/24
Провадження №1-кс/148/611/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина клопотання слідчого Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000425, відомості про яке внесено до ЄРДР 07.12.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 286-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суворовське Тульчинського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, раніше несудимого,

встановив:

Слідчий СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 звернувся в суд з вказаним вище клопотанням, яке погоджено з прокурором Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону

ОСОБА_8 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000425 від 07.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 37-РС від 10.04.2024 сержанта ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу на посаду головного сержанта взводу протитанкових ракетних комплексів військової частини НОМЕР_2 .

Сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності, й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому.

Згідно до ст.ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні уведено воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/204 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 4024 від 29.10.2024 та триває по теперішній час.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України сержант ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, в період часу з серпня по початок вересня 2024 (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) сержант ОСОБА_5 , перебуваючи на виконанні бойового завдання із захисту України, на перетині Чернігівської та Сумської областей, на польовій ділянці у вирві виявив автомат АК-74 із серійним номером НОМЕР_3 спільно із магазином спорядженим двадцятьма чотирьома патронами калібру 7,62. Вказані предмети останній підняв та забрав з собою, тим самим вчинив їх придбання та розпочав їх зберігати без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , знаючи, що незаконно привласнені ним автомат АК-74 із серійним номером НОМЕР_3 спільно із магазином спорядженим двадцятьма чотирьома патронами калібру 7,62 відноситься до вогнепальної зброї та бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер та протиправність своїх дій в порушення вимог п. 9-11 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, незаконно, умисно, з метою використання у власних цілях, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06.12.2024, перевіз вищевказані автомат АК-74 із серійним номером НОМЕР_3 спільно із магазином спорядженим двадцятьма чотирьома патронами калібру 7,62 до домоволодіння за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжив їх зберігати у автомобілі марки DODGE RAM VAN д.н.з. НОМЕР_4 до 07.12.2024, без передбаченого на те законом дозволу.

В подальшому працівниками поліції Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій 07.12.2024 під час проведення невідкладного огляду автомобіля DODGE RAM VAN д.н.з. НОМЕР_4 , який перебував у користуванні сержанта ОСОБА_5 , в салоні вказаного автомобіля було виявлено та вилучено автомат АК-74 із серійним номером НОМЕР_3 спільно із магазином спорядженим двадцятьма чотирьома патронами калібру 7,62.

07.12.2024 о 23:15 год. в межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 затримано. 08.12.2024 о 17:50 год. йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 обґрунтована тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Тому слідчий просить обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Вважають, що тяжкість вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення та призначення останньому покарання, у випадку доведеності його вини, може вказати про можливе залишення ним свого місця проживання та переховування від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від відповідальності, оскільке за дане кримінальне правопорушення передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років. Підозрюваний ОСОБА_5 з метою зміни показів може незаконно впливати на свідків, що може зашкодити проведенню досудового розслідування. Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 матиме змогу знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень. Також він через відсутність стійких соціальних зв`язків, може продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення. Вважають, що жоден інший запобіжний захід не зможе перешкодити вказаним ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечили проти клопотання слідчого. Послались на те, що ОСОБА_5 визнає провину у вчиненому, співпрацює з органом досудового розслідування, а слідчим належним чином не обгрунтовано необхідності обрання ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу. Підозрюваний зазначив, що він має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , де проживає з дружиною та тещею ОСОБА_9 . Просили в задоволенні клопотання відмовити та обрати підозрюваному запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який він буде відбувати за адресою: АДРЕСА_1 , в будинку його тещі.

Заслухавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши представлені докази, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 131 КПК України визначено, що заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На підставі ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» № 14 від 19.12.2014 зазначено, що відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Крім того, з аналізу ч. 2 ст. 177 КПК України вбачається, що, крім наявності ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК, слід враховувати, що підставою застосування запобіжного заходу має бути наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» у пункті 175 зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Крім того, згідно рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На час розгляду клопотання органом досудового слідства ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

З досліджених в судовому засіданні доказів суд доходить переконання, що слідчим, прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтуваність даної підозри підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: копією рапорту від 07.12.2024 (а.с. 17), витягом з ЄРДР від 07.12.2024 (а.с. 7-8), копією протоколу затримання ОСОБА_5 від 07.12.2024 (а.с. 40-42 ), копією протоколу огляду від 07.12.2024 (а. с. 29-33 ), копією протоколу допиту свідків від 07.12.2024 (а. с. 36-37, 38-39), протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 07.12.2024 (а. с. 69-70).

Також прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років; може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Отже, слідчий суддя доходить переконання про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що свідчить про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу з метою запобігання вказаним ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя керується вимогами ст. 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках, за встановленою процедурою.

Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Також слідчим суддею приймається до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найбільш суворішим запобіжним заходом. А за змістом ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту ще й винятковий запобіжний захід, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому, на переконання слідчого судді, стороною обвинувачення не доведено неможливості застосування щодо ОСОБА_5 , який є військовослужбовцем, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, зокрема домашнього арешту.

Згідно копії довідки № від 08.12.2024 вбачається, що ОСОБА_5 раніше не судимий (а.с. 80).

З копії військового квитка серії НОМЕР_5 встановлено, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем (а.п. 46-53).

Згідно копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.05.2024 сержант ОСОБА_5 призначений наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по особовому складу) № 37-РС від 10.04.2024 на посаду головного сержанта взводу притотанкових ракетних комплексів військової частини НОМЕР_2 , вважається таким, що справи та посаду здав та вибув до нового місця служби ( АДРЕСА_2 ) (а.п. 27).

Відповідно до копії припису командира військової частини НОМЕР_1 від 07.05.2024 сержанту ОСОБА_5 запропоновано 07.05.2024 вибути до в/ч НОМЕР_2 для подальшого проходження служби, строк прибуття 09.05.2024 (а.п. 59).

Згідно копії довідки командира військової частини НОМЕР_6 від 10.10.2016 ОСОБА_5 з 23.05.2016 по 10.10.2016 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції

м. Маріуполя та м. Волноваха Донецької області (а.п. 56).

Відповідно до копії доповідки ТВО командира в/ч НОМЕР_2 від 01.11.2024 старший сержант ОСОБА_5 був направлений до в/ч НОМЕР_7 АДРЕСА_1 08.09.2024, зареєстрований в електронній черзі 10.09.2024. Згідно відповіді на запит до в/ч НОМЕР_7

АДРЕСА_1 від 01.11.2024 №3739 даний військовослужбовець на ВЛК не прибував. На телефонні дзвінки не відповідає, до місця дислокації підрозділу не прибув. Станом на 20.00 год. 01.11.2024 старший сержант ОСОБА_5 на зв`язок не виходив, медичних документів не надава. Місцезнаходження даного військовослужбовця невідомо (а.п. 54-55).

Відповідно до копії довідки-характеристики Тульчинської міської ради від 09.12.2024 №963 ОСОБА_5 проживає в АДРЕСА_1 , скарги і заяви від жителів села до виконавчого комітету на ОСОБА_5 не надходили (а.п. 81).

Згідно копії довідки Тульчинської міської ради від 09.12.2024 №962 ОСОБА_5 зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , склад його сім`ї: дружина ОСОБА_10 , 1979 р.н. (а.п. 82).

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 встанволено, що ОСОБА_5 перебуває у шлюбі з ОСОБА_10 12.08.2015 (а.п. 84).

З заяви ОСОБА_9 від 09.12.2024 вбачається, що остання надає дозвіл щодо можливості відбування її зятем ОСОБА_5 домашнього арешту в належному їй будинку в АДРЕСА_1 (а.п. 95).

Відповідно копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_9 (а.п. 97).

Частиною 4 ст. 194 КПК України визначено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбаченні пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

Отже, з врахуванням тяжкості інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, існуючих ризиків, особи підозрюваного, який є військовослужбовцем, неодноразово нагороджений грамотами та йому висловлено подяки за самовіддану службу, заслуги у захисті країни, має стійкі соціальні звязки: має постійне місце проживання, дружину, слідчий суддя доходить висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту.

За змістом ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

На переконання слідчого судді, цілодобовий домашній арешт з покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, визначених п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, дозволить запобігти ризикам щодо ухилення останнього від органів досудового розслідування, суду, можливого вчинення нового кримінального правопорушення та забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене підстав для задоволення клопотання слідчого слідчий суддя не вбачає.

Керуючись ст. 177, 181 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання та/або місця роботи (служби).

Строк дії ухвали визначити до 06.02.2025.

Виконання ухвали покласти на начальника Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повна ухвала складена 10.12.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1