Справа №760/9346/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному порядку без проведення судового розгляду кримінальне провадження, відомості про яке внесено 20.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000131 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Маяк Криворізького р-ну Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18.02.2025 приблизно о 21 годині 40 хвилин, гр. ОСОБА_4 , перебував на території ТРЦ «Мармелад», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська 154, де познайомився з раніше не невідомим чоловіком - ОСОБА_3 , та розпочав з останнім невимушену розмову.

В подальшому, в ході розмови ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_4 пройти до житлового будинку, що знаходиться а адресою: АДРЕСА_3 .

Після цього, близько 23:55 год., ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 вирішив незаконно заволодіти чужим майном шляхом обману.

Так, 18.02.2025 приблизно о 23:55 год., ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його мобільний телефон марки «POCOx5 pro», чорного кольору з матовим покриттям, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , оперативна пам`ять 8 GB та внутрішня пам`ять 256 GB, із наявними всередині сім-картками НОМЕР_3 та НОМЕР_4 (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/111-25/14620-ТВ ринкова вартість мобільного телефону, бувшого у використанні, з урахуванням зносу, на момент вчинення кримінального проступку, становить 6267 гривень 78 копійок). Так, потерпілий ОСОБА_4 , не підозрюючи про протиправні наміри ОСОБА_3 , будучи в свою чергу впевнений у добропорядності намірів останнього, надав на його прохання, свій мобільний телефон.

В подальшому, ОСОБА_3 , діючи умисно, передбачаючи можливість настання наслідків у вигляді спричинення майнових збитків та бажаючи настання таких наслідків, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, заволодівши чужим майном, шляхом обману, а саме мобільним телефоном марки «POCOx5 pro», чорного кольору з матовим покриттям, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , оперативна пам`ять 8 GB та внутрішня пам`ять 256 GB,із наявними всередині сім-картками НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , вартістю 6267 гривень 78 копійок, користуючись тим, що потерпілий ОСОБА_4 , втратив пильність, зник з місця вчинення кримінального правопорушення, та розпорядився незаконно набутим майном на власний розсуд.

Своїми протиправними діями, спрямованими на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_4 , майнової шкоди на загальну суму 6267 гривень 78 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності його захисника ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_6 зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство). Згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Крім того, йому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудовим розслідуванням обставин, а також те, що відповідно до ч.2 ст.302 КК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім цього, відповідно до вимог ч.1 ст.302 КПК України прокурором в обвинувальному акті заявлено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.381-382 КПК України.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України оскільки судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману.

Таким чином, аналізуючи наведене, оцінивши докази зібрані під час досудового розслідування, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 доведена повністю та його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману.

При призначенні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжуючі покарання. ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Скоєне обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України, відноситься до кримінального проступку.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якого покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягненні справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має буду законним, пропорційним(не становити надмірного тягаря для особи)(справи Балканов проти Росії від 09.06.2005р., Ісмалова проти Росії від 29.11.2007 року).

Виходячи з викладеного, враховуючи, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 діяння є кримінальним проступком, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України.

Підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за правилами ст. 69 КК України відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений не був.

Процесуальні витрати по справі суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ст.124 КПК України.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України і признати покарання у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири) тисячі гривень.

Речові докази:пластикову кришку від мобільного телефону РОСО х5 знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 за проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/111-25/14620-ТВ від 12.03.2025 - 320 гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1