Справа № 639/6261/24
Провадження 1-в/639/577/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання начальника Державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» ОСОБА_4 відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого: 17.11.2022 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 02.10.2023 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі; 20.11.2023 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі; 27.11.2023 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1, ч.2 ст.361, ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.1, ч.4 ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі, про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироків Ленінського районного суду м. Харкова від 02.10.2023 та від 27.11.2023,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло вказане вище клопотання відносно засудженого ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання в частині приведення вироку від 02.10.2023, в задоволенні інших вимог просив відмовити.

Представник ДУ«ХВК-№18» та засуджений звернулися до суду з заявами про можливість розгляду справи за їх відсутності та наполягали на задоволенні клопотання про приведення вироку у відповідність до нового закону стосовно засудженого ОСОБА_5 що відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

З досліджених матеріалів вбачається, що в ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)» засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 27.11.2023, яким останній засуджений за ч.1, ч.2 ст.361, ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, до 7 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 20.11.2023 більш суворим покаранням за даним вироком та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Зазначеним вироком встановлено, що останній вчинив, серед іншого, і кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, 31.01.2023, завдавши матеріальну шкоду потерпілій на суму 1400 грн., 01.02.2023, завдавши матеріальну шкоду потерпілій на суму 2000, 00 грн. та 3000, 00 грн., 02.02.2024, завдавши матеріальну шкоду потерпілій на суму 804, 02 грн. та 2000,00 грн., 03.02.2023, завдавши матеріальну шкоду потерпілій на суму 1800, 00 грн., 04.02.2023, завдавши матеріальну шкоду потерпілій на суму 3015, 08 грн., 05.02.2023, завдавши матеріальну шкоду потерпілій на суму 2024, 04 грн. та 2010, 05 грн., 06.02.2023, завдавши матеріальну шкоду потерпілій на суму 1306, 53 грн.

Крім того, ОСОБА_5 засуджено вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 02.10.2023 за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Дзержинського районного суду Харківської області від 17.11.2022 та остаточно призначено покарання у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі.

Зазначеним вироком встановлено, що останній вчинив, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, 09.03.2023, завдавши матеріальну шкоду потерпілій на суму 2350, 00 грн.,

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати,

якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян - за ч. 1 ст. 51 КУпАП,

якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що відповідно станом на 01.01.2023 становить 2684,10 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на наведене суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведені норми закону, суд встановив, що застосовуючи зворотну дію закону у часі на момент вчинення ОСОБА_5 злочину, за який він був засуджений вироком Ленінського районног суду м. Харкова від 02.10.2023, слід дійти висновку, що особа, яка вчинила крадіжку майна, може бути притягнута до кримінальної відповідальності у разі, якщо сума викраденого майна станом на момент вчинення правопорушення перевищує 2684,10 гривень (у 2023 році). В даному випадку сума є нижчою, що свідчить про відсутність підстав притягнення до кримінальної відповідальності.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом, на підставі ст. 5 України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання за вироком суду від 02.10.2023.

При цьому суд саме звільняє засудженого від відбування покарання, а не приводить вирок суду у відповідність до нового Закону, оскільки таке приведення у випадку декриміналізації діянь, за які особа була засуджена, фактично є скасуванням або зміною вироку, що виходить за межі повноважень суду, який не ухвалював зазначений вирок, на стадії його виконання.

Проте, відповідно до вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 27.11.2023 року останній за епізодом крадіжки від 04.02.2023 року вчинив злочин на суму 3015, 08 грн., що станом на день вчинення злочину складає суму більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше 2684 грн.), а покарання призначається судом за статтею (частиною статті) КК України, а не за окремі епізоди, у зв`язку із чим відсутні правові підстави для приведення вищевказаного вироку у відповідність до вимог вказаного Закону та звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі ч.2 ст. 74 КК України.

З огляду на викладене клопотання начальника Державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 5, КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 02.10.2023.

В задоволенні інших вимог клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим - у той же термін після отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1