УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження за № 0001457 від 06.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання про арешт майна, відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001457 від 06 грудня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за фактом одержання неправомірної вигоди старшим державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби в м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Досудовим розслідуванням установлено, що Малиновським відділом Державної виконавчої служби у місті Одеса Пiвденного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі виконавчого листа Малиновського районного суду м. Одеси від 24.06.2020 року було розпочато виконавче провадження № 71671150 про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини, яке перебуває у провадженні старшого державного виконавця ОСОБА_5 .

У зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів старшим державним виконавцем Малиновського відділу ДВС у м. Одеса ОСОБА_5 01.02.2024 року було винесено постанову про накладення арешту на банківські рахунки та кошти ОСОБА_4 , як боржника, що містяться на них.

Так, приблизно в липні 2024 року, з метою з`ясування обставин арешту рахунків ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_5 , який перебуваючи у службовому приміщенні Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за адресою: м. Одеса, вул. Старицького, 10-А, повідомив що зняти накладений арешт без письмової згоди його колишньої дружини не можливо.

Проте, надалі, на початку грудня але не пізніше 04.12.2024 року, у

ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_4 за вчинення дій в інтересах останнього зі зняття арешту з банківських рахунків, накладеного в рамках виконавчого провадження № 71671150.

З метою реалізації злочинного умислу, направленого на одержання неправомірної вигоди з метою особистого збагачення ОСОБА_5 04.12.2024 року біля 09 год. 28 хв. у месенджері «Viber» направив ОСОБА_4 повідомлення щодо стану вирішення ним питання зі сплати аліментів та в ході подальшої телефонної розмови, повідомив останньому, що має пропозицію зі зняття арешту з банківських рахунків, яку він викаже при особистій зустрічі з ОСОБА_4 .

У той же день, біля 17 год, ОСОБА_5 у ході телефонної розмови з ОСОБА_4 ініціював особисту зустріч з останнім 05.12.2024 року з метою врегулювання питання щодо накладеного арешту на банківські рахунки в рамках виконавчого провадження.

У подальшому, 05.12.2024 року ОСОБА_5 призначив за телефоном зустріч ОСОБА_4 о 19 год. 10 хв. цього ж дня біля будівлі торгівельного центру «Панорама», розташованого за адресою: м. Одеса, площа Незалежності, 1.

Так, в ході зустрічі за вказаною адресою, ОСОБА_5 з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, виказав ОСОБА_4 вимогу про надання йому неправомірної вигоди у розмірі 50 000 гривень за вчинення ним, як службовою особою, в інтересах ОСОБА_4 , як того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої йому влади, а саме: зняття арешту з банківських рахунків останнього, накладеного в рамках виконавчого провадження № 71671150.

При цьому, ОСОБА_5 наголосив ОСОБА_4 про необхідність надання йому неправомірної вигоди не пізніше 06.12.2024 року, а у разі відмови він додатково нарахує штрафні санкції за несплату боргу з виплати аліментів.

У свою чергу, ОСОБА_4 , будучи поставленим в умови, за яких відмова від надання неправомірної вигоди обмежить його законні права та інтереси, вимушено погодився на пропозицію ОСОБА_5 .

Після цього, 06.12.2024 року близько 13 год. 15 хв. ОСОБА_5 в ході телефонної розмови з ОСОБА_4 призначив останньому зустріч цієї ж дати о 19:00 год. біля будівлі торгівельного центру «Панорама» за адресою: м. Одеса, площа Незалежності, 1.

У ході даної зустрічі, яка відбулася 06.12.2024 року о 19 год. 15 хв. ОСОБА_5 надав вказівку ОСОБА_4 обміняти грошові кошти в сумі 50 000 грн на валюту долари США та одночасно передав останньому для написання зразок заяви про зняття арешту з банківських рахунків, зазначивши про необхідність її надіслання в електронному вигляді ОСОБА_5 .

У свою чергу ОСОБА_4 на виконання вказівок ОСОБА_5 у пункті обміну валют, розташованого поблизу торгівельного центру «Панорама», зумів здійснити купівлю лише 200 доларів США, у зв`язку з їх відсутністю.

Після цього, 06.12.2024 року о 19 годині 23 хвилин, біля житлового будинку за адресою: м. Одеса, проспект Академіка Глушко, 11-Г, ОСОБА_5 будучи службовою особою, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення одержав для себе від ОСОБА_4 неправомірну вигоду у розмірі 200 доларів США (що відповідно до даних НБУ станом на 06.12.2024 року складає 8 391 гривень 50 копійок) та 41 600 гривень за вчинення в інтересах останнього дій з використанням наданої йому влади, а саме за зняття арешту з банківських рахунків, накладеного в рамках виконавчого провадження № 71671150.

У подальшому, після одержання вищевказаним чином неправомірної вигоди, 09.12.2024 року ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні службового кабінету Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за адресою: м. Одеса, вул. Старицького, 10-А, здійснив знаття арешту з банківських рахунків ОСОБА_4 , який накладено в рамках виконавчого провадження №71671150.

10.12.2024 року ОСОБА_5 було затримано, в порядку ст. 615 КПК України та 10.12.2024 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Також, 10.12.2024 року в період часу з 10:14 год. по 12:27 год. Було проведено обшук за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , де слідчим було виявлено та вилучено: ноутбук марки «Lenovo» серійний номер СВ20647396 із зарядним пристроєм; мобільний телефон марки «Samsung» серійний номер НОМЕР_1 , грошові кошти загальною сумою 48400 гривень; аркуш з чорновими записами «дипломная 6500; пробное 3500»; блокнот з чорновими записами; мобільний телефон «Samsung» моделі «Galaxy 1432» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 з сім-карткою НОМЕР_4 .

З метою збереження речових доказів та забезпечення можливого покарання у вигляді конфіскації майна, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі та задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_6 подали до суду заяву, в якій просили розглянути клопотання за їх відсутності та вказали про те, що заперечують проти задоволення клопотання.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приймаючи до уваги заяви учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0001457 від 06 грудня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за фактом імовірного одержання неправомірної вигоди старшим державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби в м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_5 , що підтверджується матеріалами долученими до даного клопотання.

В рамках вказаного кримінального провадження, 10.12.2024 року ОСОБА_5 було затримано, в порядку ст. 615 КПК України та 10.12.2024 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Також, 10.12.2024 року в період часу з 10:14 год. по 12:27 год. Було проведено обшук за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , де слідчим було виявлено та вилучено: ноутбук марки «Lenovo» серійний номер СВ20647396 із зарядним пристроєм; мобільний телефон марки «Samsung» серійний номер НОМЕР_1 , грошові кошти загальною сумою 48400 гривень; аркуш з чорновими записами «дипломная 6500; пробное 3500»; блокнот з чорновими записами; мобільний телефон «Samsung» моделі «Galaxy 1432» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 з сім-карткою НОМЕР_4 .

Слідчим суддею, на підставі долучених до клопотання матеріалів, встановлено, що вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки може містити на собі сліди та відомості щодо вчинення кримінального правопорушення та може бути використане для забезпечення можливого покарання у вигляді конфіскації майна, з огляду на наступне.

Мобільні телефони та ноутбук можуть містити у собі інформацію щодо спілкування підозрюваного ОСОБА_5 на предмет вимагання неправомірної вигоди, а тому потребують огляду з метою дослідження наявної у них інформації, яка може мати значення для досудового розслідування.

Вилучені чорнові записи також потребують огляду з метою встановлення наявної у них інформації, яка може мати відношення до вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження.

Крім того, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у вигляді конфіскації майна, а тому в подальшому, у випадку визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні інкримінованого йому злочину у випадку направлення відносно нього обвинувального акту до суду, грошові кошти вилучені під час обшуку можуть бути використані в рамках кримінального провадження для забезпечення можливого покарання у вигляді конфіскації майна.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна з метою збереження речових доказів, які можуть мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та забезпечення можливого покарання у вигляді конфіскації майна.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути речовими доказами в рамках кримінального провадження та може бути використане для забезпечення можливого покарання у вигляді конфіскації майна.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливої зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження за № 0001457 від 06.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на майно, яке було виявлено та вилучено 10.12.2024 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-ноутбук марки «Lenovo», серійний номер СВ20647396 із зарядним пристроєм;

-мобільний телефон марки «Samsung», серійний номер НОМЕР_1 ,

-грошові кошти загальною сумою 48400 гривень;

-аркуш з чорновими записами «дипломная 6500; пробное 3500»;

-блокнот з чорновими записами;

-мобільний телефон «Samsung» моделі «Galaxy 1432» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 з сім-карткою НОМЕР_4 .

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1