У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 листопада 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-підозрюваного за ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 листопада 2024 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 січня 2025 року включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 211 200 грн, та у разі внесення застави покладено обов`язки: прибувати до слідчого кожної середи в період часу з 09:00 год до 17:00 год; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження); повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, у тому числі з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну в разі наявності; носити електронний засіб контролю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з встановленням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою слідчого та суду; повідомляти слідчого та суд про зміну місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що підозра ОСОБА_7 є необґрунтованою.

На думку апелянта, не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Просить врахувати, що підозрюваний має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки (багатодітна родина), має психічні вади, у зв`язку з чим навчався у спеціалізованому шкільному закладі, за місцем проживання характеризується позитивно і не має наміру ухилитися від органів досудового розслідування та суду.

Встановлені слідчим суддею обставини.

СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000313 від 15.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України. 23.11.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України тим, що підозрюваний може:

-переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років з конфіскацією майна, а тому, приймаючи до уваги тяжкість злочину, може виїхати до іншої країни або на непідконтрольну Україні територію, з метою переховування від органів досудового розслідування;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в тому числі, перебуваючи на свободі, з метою прикриття своєї незаконної діяльності, схиляти осіб, яким здійснено продаж гуманітарної допомоги, до знищення або спотворення документів, які мають доказове значення у кримінальному провадженні, однак які на цій стадії досудового розслідування вилучені не були;

- незаконно впливати на свідків та осіб, які на теперішній час ще не допитані, однак підлягають допиту у кримінальному провадженні, а також на інших підозрюваних, підтверджується тим, що ОСОБА_7 , може здійснити вплив на осіб, яким здійснено продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги, та на інших підозрюваних з метою надання ними органу досудового розслідування неправдивої інформації, яка виправдовує його та інших підозрюваних, або взагалі відмовитися надавати показання, чим перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Крім цього, на даний час не встановлено інших осіб, які можуть надати показання у кримінальному провадженні та які ще не допитані у кримінальному провадженні, однак, на даний час вживаються заходи до їх встановлення та проведення за їх участі слідчих дій з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не проведено всіх необхідних і можливих слідчих (розшукових) дій з метою отримання доказів доведення вини ОСОБА_7 , а останній, в свою чергу, перебуваючи на волі та дізнавшись в порядку передбаченому КПК України, від органу досудового розслідування про здобуті в ході слідства докази на обґрунтованість його підозри та виявлені під час слідства обставини кримінального правопорушення, наявні у наданих йому додатках до клопотання про обрання запобіжного заходу, може вживати заходи до перешкоджання досудового розслідування;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки в ході досудового розслідування отримано інформацію про систематичне вчинення ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , разом з іншими особами, які на даний час встановлюються, незаконного продажу гуманітарної допомоги.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , слідчий суддя зазначив, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується доданими до клопотання матеріалами.

Враховуючи обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , яке відноситься до категорії тяжких, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років з конфіскацією майна, слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про те, що існують заявлені ризики, передбачені п п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий суддя дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Також слідчим суддею визначений розмір застави, що перевищує максимальний розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, з урахуванням того, що ОСОБА_7 органами досудового розслідування підозрюється у систематичному, на протязі довготривалого часу здійсненні незаконного продажу гуманітарної допомоги, за що отримував прибуток. Під час обшуків було виявлено та вилучено велику кількість предметів гуманітарної допомоги, яка була підготовлена для реалізації. Тому слідчий суддя вважав, що ОСОБА_7 має змогу сплатити встановлений розмір застави у визначеній слідчим суддею сумі, яка забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в разі її внесення.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу. Підозрюваний ОСОБА_7 про дату та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином, заяву про бажання брати участь у судовому засіданні не подавав. Його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Пунктом «с» частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Зокрема, у п. 126 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кавала проти Туреччини" (заява №28749/18), Суд зазначив, що особа може бути затримана відповідно до п. 1 (с) ст. 5 Конвенції лише в рамках кримінального провадження з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог закону, а висновки слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є правильними та такими, що узгоджуються з позицією, висловленою ЄСПЛ у вищезазначених рішеннях.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами, на які послався слідчий суддя в обґрунтування оскаржуваного рішення.

На думку колегії суддів, ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже, всупереч доводам апелянта, підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Також під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, мають місце.

У клопотанні слідчий послався на ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та осіб, які на теперішній час ще не допитані, однак підлягають допиту у кримінальному провадженні, а також на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Колегія суддів погоджується з обґрунтуванням, наведеним слідчим суддею, щодо наявності цих ризиків, зважаючи на те, що слідчий суддя навів з цього приводу достатньо мотивів.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку, що підозрюваний ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Прокурором доведено існування ризику у виді можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як перебуваючи на свободі, з метою прикриття своєї незаконної діяльності, може схиляти осіб, яким здійснено продаж гуманітарної допомоги, до знищення або спотворення документів, які мають доказове значення у кримінальному провадженні, однак які на цій стадії досудового розслідування вилучені не були.

Також є обґрунтованим ризик незаконного впливу на свідків та осіб, які на теперішній час ще не допитані, однак підлягають допиту у кримінальному провадженні, а також на інших підозрюваних підтверджується тим, що ОСОБА_7 , може здійснити вплив на осіб, яким здійснено продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги, та на інших підозрюваних з метою надання ними органу досудового розслідування неправдивої інформації, яка виправдовує його та інших підозрюваних.

Крім цього, на даний час не встановлено інших осіб, які причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення, та які ще не допитані у кримінальному провадженні, однак, на даний час вживаються заходи до їх встановлення та проведення за їх участі слідчих дій з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню є також доведеним. Підставою вважати зазначений ризик реальним є те, що на даний час не проведено всіх необхідних і можливих слідчих (розшукових) дій з метою отримання доказів доведення вини ОСОБА_7 , а останній, в свою чергу, перебуваючи на волі та дізнавшись, в порядку передбаченому КПК України, від органу досудового розслідування про здобуті в ході слідства докази на обґрунтованість його підозри та виявлені під час слідства обставини кримінального правопорушення, наявні у наданих йому додатках до клопотання про застосування запобіжного заходу, може вживати заходи до перешкоджання досудового розслідування.

Також є доведеним ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 .

За таких обставин, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що до підозрюваного ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Всупереч доводам апелянта, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Хоча апелянт просить врахувати дані про особу підозрюваного, а саме, що має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, психічні вади, за місцем проживання характеризується позитивно і не має наміру ухилятися від органів досудового розслідування та суду, але ці дані не є достатніми підставами для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Доводи апелянта про визначення слідчим суддею занадто великого розміру застави є неспроможними, з огляду на таке.

Згідно положень п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в розмірі від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 чи 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Приймаючи рішення про визначення розміру застави, який перевищує розмір, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя врахував встановлені ризики, обставини та характер кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 . Достатньо враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у систематичному, на протязі довготривалого часу здійсненні незаконного продажу гуманітарної допомоги, за що отримував прибуток. Під час обшуків було виявлено та вилучено велику кількість предметів гуманітарної допомоги, яка була підготовлена для реалізації. Слідчий суддя вважав, що саме така сума застави забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в разі її внесення. Рішення слідчого судді щодо визначення розміру застави є обґрунтованим, законним та вмотивованим. На переконання колегії суддів, визначений розмір застави зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в разі внесення застави.

З огляду на наведене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 листопада 2024 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3