Номер провадження:1-кс/521/528/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси щодо невнесення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань його заяв про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ухвали колегії суддів Одеського апеляційного суду від 13 січня 2025 року, 27 січня 2025 року на розгляд до Малиновського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси щодо невнесення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань його заяв про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Зі змісту вказаної скарги вбачається, що Прокурор Київської окружної прокуратури або уповноважена посадова особа Одеської обласної прокуратури умисно невніс відповідні відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно вимог статті 214 частини 1, 4, 5 КПК України за заявою ОСОБА_3 від 06.12.2024 про вчинення кримінального правопорушення особою ОСОБА_4 суддя Київського районного суду міста Одеси будучи достовірно усвідомленим про те, що з 17.03.2014р. на території України діє особливий період, а з 24.02.2022р. Указом Президента України оголошено проведення загальної мобілізації на території України, а також про те, що на період дії воєнного стану на території України з метою забезпечення обороноздатності держави, захисту незалежності та територіальної цілісності України враховуючи вчинену збройними силами Російської Федерації військову агресію проти нашої держави на території України було запроваджено воєнний стан відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_9 від 24.02.2022р. №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України», «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, особи призивного віку (від 18 до 60 років, придатні до військової служби) - підлягають мобілізації, проте не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, що визнані в установленому порядку підозрюваною або обвинуваченою особою у кримінальному провадженні, будучи достовірно обізнаним про специфіку правосуддя, що дозволяє безпосередньо ухвалювати судові рішення про тримання під вартою прийняв для себе рішення умисно, з корисливих мотивів, організувати підроблення судових рішень, які видаються Київським районним судом м. Одеси, які є обов`язковими до виконання всупереч установленого законодавством порядку направлення громадян України до ДУ «Одеській слідчий ізолятор», усвідомлюючи що таким чином він буде перешкоджати законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, сприяючи вказаним особам уникнути конституційного обов`язку захищати Вітчизну, її незалежність та територіальну цілісність передбаченого статтею 65 Конституції України, що може підірвати обороноздатність держави.

З цією метою, особа ОСОБА_4 перебуваючи в будівлі Київського районного суду м. Одеси, за адресою місто Одеса, вулиця Варненська 3б, час 11.11.2024р. розробив детальний план злочин та реалізував його.

Розуміючи, що самостійно виконати дії пов`язані з перешкоджанням законній діяльності Збройних Сил України та умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень та держави-агресора на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України надали Російській Федерації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України вчинені в умовах воєнного стану пов`язані з перешкоджанням законній діяльності Збройних Сил України в особливий період і незаконного тримання під вартою він не зможе, та для вчинення відповідних незаконних дій потрібні співучасники. ОСОБА_4 прийняв рішення про залучення до незаконної діяльності іншу особу ОСОБА_7 прокурора Одеської обласної прокуратури, який погодився займатися усвідомлено незаконною діяльністю, обізнано на шкоду та підрив обороноздатності Держави, якого особа ОСОБА_4 посвятив у свій злочинний план, нащо особа ОСОБА_7 надав свідомо свою згоду на участь у зазначеній протиправній діяльності під чіткими керівництвом особи ОСОБА_4 та розподілили між собою ролі для досягнення злочинного результату.

Вище вказані особи зловживаючи владою та службовим становищем умисно, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе та членів своєї родини всупереч інтересам служби, що завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам громадянина України, журналіста ОСОБА_3 , що спричинило тяжкі наслідки - обмеження волі, незаконне проникнення до житла, порушене право на свободу та особисту недоторканість, катування, погроза вбивством журналіста, приниження гідності, неповага до честі Офіцера 3бройних Сил України, порушено інші Конституційні права, перевищено владу та службові повноваження, умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять, за межі наданих йому прав та повноважень, що завдали істотної шкоди охоронюваним законам правам, інтересам ОСОБА_3 , інтересам Держави, що спричинило тяжкі наслідки, складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, підроблення офіційних документів Іменем України ухвал Київського районного суду міста Одеси та документи Одеської обласної прокуратури, що спричинило тяжкі наслідки ОСОБА_3 та інтересам Держави, службова недбалість, невиконання та неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам ОСОБА_3 , інтересам Держави що спричинило тяжкі наслідки, набуття особою, уповноваженою на виконання функції держави у власність активів у злочинному розмірі, законність підстав набуття яких не підтверджено доказами, діяння вчинені службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище набуття особою, уповноваженою на виконання функцій держави, активів, вартість яких більш ніж на шість тисяч п?ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян перевищує її законні доходи, завідомо незаконне затримання, тримання під вартою, що спричинило тяжкі наслідки вчинені з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах, притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності уповноваженою на те законом особи вчинили суспільно-небезпечні діяння передбачені ст. ст.28 ч.3,4; 111 ч.2; 111-2 ч.2; 114-1; 364 ч.2; 365 ч.3; 366 ч. 2; 367 ч.2; 368-2 ч.3; 368-5 ч. 1; 371 ч.3; 372 ч.2; 374 ч.4 КК України.

Мета і мотив вчинення кримінального правопорушення - це перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, шляхом незаконного сприяння громадянам України уникнути мобілізації спрямовано на допомогу державі-агресору завдання шкоди Україні, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості, обороноздатності Держави.

11.11.2024р. в залі судового засідання за попередньою змовою, за чітким керівництвом особи ОСОБА_4 судді Київського районного суду міста Одеси, особа ОСОБА_7 прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з триманням у ДУ «Одеський слідчий ізолятор», що на підставі чужого кримінального провадження №0000175 від 27.10.2021р. відкрите на ОСОБА_10 (постанова від 29.10.2021р. додається) за участі прокурорів Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проведені певні слідчі дії для фальсифікації офіційних документів Одеської обласної прокуратури (постанова від 12.05.2023р. додається після чого УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 повідомлено про підозру 12.05.2023р. (копія додається) на підставі раніше сфальсифікованих документів прокурор ОСОБА_6 передав обвинувальний акт до Київського районного суду м. Одеси, для того щоб займаючи посаду судді міг вчиняти свій злочинний умисел після чого прокурор ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подають клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою раніше обвинуваченому ОСОБА_3 , порушуючи «Закон» статтю 197 КПК України, - сукупний строк тримання під вартою обвинуваченого не повинен перевищувати 12 місяців, а ОСОБА_3 тримають під вартою 17 місяців.

Таким чином особа ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та слідчим УСБУ в Одеській області ОСОБА_8 в період дії воєнного стану на території України, діючи умисно, з корисливих мотивів, у складі організованої групи - злочинною організацією вчинили злочин, суспільно-небезпечні діяння пов?язані з перешкоджанням законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період шляхом незаконного сприяння громадянам України переховуватися від мобілізації в ДУ «Одеський слідчі ізолятор» всупереч встановленому законодавством порядку перебування в ДУ «Одеський слідчі ізолятор.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав.

Слідчим суддею встановлено, що 07.12.2024 року ОСОБА_3 надіслав на адресу прокурора Київської окружної прокуратури заяву про вчинення кримінального правопорушення, яка зареєстрована у канцелярії Київської окружної прокуратури 18.12.2024 року під № 245.

Зі змісту вказаної заяви убачається що ОСОБА_4 суддя Київського районного суду міста Одеси будучи достовірно усвідомленим про те, що з 17.03.2014р. на території України діє особливий період, а з 24.02.2022р. Указом Президента України оголошено проведення загальної мобілізації на території України, а також про те, що на період дії воєнного стану на території України з метою забезпечення обороноздатності держави, захисту незалежності та територіальної цілісності України враховуючи вчинену збройними силами Російської Федерації військову агресію проти нашої держави на території України було запроваджено воєнний стан відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_9 від 24.02.2022р. №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України», «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, особи призивного віку (від 18 до 60 років, придатні до військової служби) - підлягають мобілізації, проте не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов?язані, що визнані в установленому порядку підозрюваною або обвинуваченою особою у кримінальному провадженні, будучи достовірно обізнаним про специфіку правосуддя, що дозволяє безпосередньо ухвалювати судові рішення про тримання під вартою прийняв для себе рішення умисно, з корисливих мотивів, організувати підроблення судових рішено, які видаються Київським районним судом м. Одеси, які є обов`язковими до виконання всупереч установленого законодавством порядку направлення громадян України до ДУ «Одеській слідчий ізолятор», усвідомлюючи що таким чином він буде перешкоджати законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, сприяючи вказаним особам уникнути конституційного обов?язку захищати Вітчизну, її незалежність та територіальну цілісність передбаченого статтею 65 Конституції України, що може підірвати обороноздатність держави.

З цією метою, особа ОСОБА_4 перебуваючи в будівлі Київського районного суду м. Одеси, за адресою місто Одеса, вулиця Варненська 3б, час 11.11.2024р. розробив детальний план злочин та реалізував його.

Розуміючи, що самостійно виконати дії пов?язані з перешкоджанням законній діяльності Збройних Сил України та умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень та держави-агресора на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України надали Російській Федерації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України вчинені в умовах воєнного стану пов?язані з перешкоджанням законній діяльності Збройних Сил України в особливий період і незаконного тримання під вартою він не зможе, та для вчинення відповідних незаконних дій потрібні співучасники. ОСОБА_4 прийняв рішення про залучення до незаконної діяльності іншу особу ОСОБА_7 прокурора Одеської обласної прокуратури, який погодився займатися усвідомлено незаконною діяльністю, обізнано на шкоду та підрив обороноздатності Держави, якого особа ОСОБА_4 посвятив у свій злочинний план, нащо особа ОСОБА_7 надав відомо свою згоду на участь у зазначеній протиправній діяльності під чіткими керівництвом особи ОСОБА_4 та розподілили між собою ролі для досягнення злочинного результату.

Вище вказані особи зловживаючи владою та службовим становищем умисно, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе та членів своєї родини всупереч інтересам служби, що завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам громадянина України, журналіста ОСОБА_3 , що спричинило тяжкі наслідки - обмеження волі. незаконне проникнення до житла, порушене право на свободу та особисту недоторканість, катування, погроза вбивством журналіста, приниження гідності, неповага до честі Офіцера Збройних Сил України, порушено інші Конституційні права, перевищено владу та службові повноваження, умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що завдали істотної шкоди охоронюваним законам правам, інтересам ОСОБА_3 , інтересам Держави, що спричинило тяжкі наслідки, складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, підроблення офіційних документів Іменем України ухвал Київського районного суду міста Одеси та документи Одеської обласної прокуратури, що спричинило тяжкі наслідки ОСОБА_3 та інтересам Держави, службова недбалість, невиконання та неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам ОСОБА_3 , інтересам Держави що спричинило тяжкі наслідки, набуття особою, уповноваженою на виконання функції держави, у власність активів у злочинному розмірі, законність підстав набуття яких не підтверджено доказами, діяння вчинені службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище набуття особою, уповноваженою на виконання функцій держави, активів, вартість яких більше ніж на шість тисяч п?ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян перевищує її законні доходи, завідомо незаконне затримання, тримання під вартою, що спричинило тяжкі наслідки вчинені з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах, притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності уповноваженою на те законом особи вчинили суспільно-небезпечні діяння передбачені ст.ст. 28 ч.3,4; 111 ч.2; 111-2 ч.2; 114-1; 364 ч.2; 365 ч.3; 366 ч.2; 367 ч.2; 368-2 ч.3; 368-5 ч. 1; 371 ч.3; 372 ч.2; 374 ч.2 КК України.

Мета і мотив вчинення кримінального правопорушення - це перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, шляхом незаконного сприяння громадянам України уникнути мобілізації спрямовано на допомогу державі-агресору завдання шкоди Україні, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості, обороноздатності Держави.

11.11.2024р. в залі судового засідання за попередньою змовою, за чітким керівництвом особи ОСОБА_4 судді Київського районного суду міста Одеси, особа ОСОБА_7 прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з триманням у ДУ «Одеський слідчий ізолятор», що на підставі чужого кримінального провадження №0000175 від 27.10.2021 р. відкрите на ОСОБА_10 (постанова від 29.10.2021р. додається) за участі прокурорів Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проведені певні слідчі дії для фальсифікації офіційних документів Одеської обласної прокуратури (постанова від 12.05.2023р. додається) після чого УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 повідомлено про підозру 12.05.2023р. (копія додається) на підставі раніше сфальсифікованих документів прокурор ОСОБА_6 передав обвинувальний акт до Київського районного суду м. Одеси, для того щоб займаючи посаду судді міг вчиняти свій злочинний умисел після чого прокурор ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подають клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою раніше обвинуваченому ОСОБА_3 , порушуючи «Закон» статтю 197 КПК України, - сукупний строк тримання під вартою обвинуваченого не повинен перевищувати 12 місяців, а ОСОБА_3 тримають під вартою 17 місяців.

Таким чином особа ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та слідчим УСБУ в Одеській області ОСОБА_8 в період дії воєнного стану на території України, діючи умисно, з корисливих мотивів, у складі організованої групи - злочинною організацією вчинили злочин, суспільно-небезпечні діяння пов`язані з перешкоджанням законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період шляхом незаконного сприяння громадянам України переховуватися від мобілізації в ДУ «Одеський слідчі ізолятор» всупереч встановленому законодавством порядку перебування в ДУ «Одеський слідчі ізолятор»

Крім того, такі дії оцінюються як державна зрада, тобто діяння умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України надання Російській Федерації та іноземній організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України діяння вчинені в умовах воєнного стану.

На підставі вище зазначеного просить відповідно ч.1,4,5 ст. 214 КПК України виконати вимогу «Закону» - внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за суспільно небезпечні діяння передбачені ст.ст. 28 ч. 3, 4; 111 ч. 2; 111-2 ч.2; 114-1; 364 ч. 2; 365 ч. 3; 366 ч. 2; 367 ч. 2; 368-2 ч. 3; 368-5 ч.1; 371 ч. 3; 371 ч. 2; 374 ч. 2 КК України вчинені особами ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та протягом п`яти робочих днів з дня внесення відомостей з дотриманням правил підслідності передати наявні матеріали до відповідного органу досудового розслідування та долучити проведення досудового розслідування, надати заявнику витяг з ЄРДР відповідно вимог статті 214 КПК України.

Вивчивши матеріали по скарзі, зокрема вищенаведену заяву ОСОБА_3 , зареєстровану в Київській окружній прокуратурі під номером 245 від 18.12.2024 року приходжу до наступних висновків.

Так реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про кримінальне правопорушення, окрім наведення тієї чи іншої статті кримінального закону, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Такі обставини, які викладені в його заяві до Київської окружної прокуратури від 07 грудня 2024 (зареєстрована під № 245 від 18.12.2024 року), на думку ОСОБА_3 є підставою для внесення в ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 28 ч.3,4 111 ч.2; 111-2 ч.2; 114-1; 364 ч. 2; 365 ч. 3; 366 ч. 2; 367 ч. 2; 368-2 ч. 3; 368-5 ч. 1; 371 ч. 3; 372 ч. 2; 374 ч. 2 КК України.

Суд звертає увагу, що підставами вважати заяву саме про злочин, окрім наведення тієї чи іншої статті кримінального закону, є обов`язкова наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві таких даних немає, то вона не може вважатися такою, яка має бути обов`язково внесена до ЄРДР.

Разом з тим, у заяві ОСОБА_3 до Київської окружної прокуратури від 06 грудня 2024 року ( зареєстрована за вх.№245 від 18.12.2024) , таких даних зазначено не було, не наведено формальних ознак кримінального правопорушення, яке заявник вважає вчиненим.

Відповідно до змісту скарги ОСОБА_3 та його виступу в залі судового засідання, судом встановлено, що ОСОБА_3 не згодний з процесуальним рішенням (вважає його незаконним), яким 11.11.2024 р. суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 задовільнив клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 .

Статтею 111-2 КК України передбачено відповідальність за ряд складів злочину, що полягають пособництві державі агресору. За суб`єктивною стороною ці кримінальні правопорушення можуть бути вчинені у формі прямого або непрямого умислу. Кримінальне правопорушення вчиняється з метою завдати шкоди Україні. Об`єктивна сторона має вираження у формі дій . Першою такою дією є реалізація чи підтримка рішень та або дій держави агресора, збройних формувань та/ або окупаційної адміністрації держави-агресора з метою завдати шкоди Україні.

Статті 364 ч.2; 365 ч.3; 366 ч.2; 367 ч.2; 368 ч.4; 368-2 ч.3; 368-5 ч.1; 369-2 ч..2 КК України КК України передбачають кримінальну відповідальність за ряд посадових злочинів.

Так ч.2 ст.364 КК України зловживання владою або службовим становищем, тобто, умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе або для іншої фізичної або юридичної особи, використання службовою особою влади чи службового становище всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Частина 3 ст.365 КК України передбачає відповідальність за перевищення влади або умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони спричинили тяжкі наслідки.

Частина 366 ч.2 КК України передбачає відповідальність за службове підроблення, тобто складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення о офіційних документів, завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів, якщо вони спричинили тяжкі наслідки.

Частина 2 статті 367 КК України службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Частина 4 статті 368 КК України передбачає відповідальність за одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе чи третьої за вчинення чи невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становище, предметом якого була неправомірна вигода у великому розмірі, або вчинена службовою особою, яка займає відповідальне становище, або за попередньою змовою групою осіб, або повторно, або поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Статтею 368-2 ч.3 КК України передбачено відповідальність за набуття службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище, у власність активів у значному розмірі, законність підстав набуття яких не підтверджено доказами , а а так саме передача нею таких активів будь-який іншій особі. Згідно з рішенням Конституційного Суду №1-р/2019 від 26.02.2019 року статтю 368-2 КК України визнано такою що не відповідає Конституції України.

Статтею 368-5 ч.1 КК України передбачено відповідальність набуття особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, активів, вартість яких більше ніж на шусть тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян перевищує її законні доходи.

Що стосується професійної діяльності судді та прийнятих судових рішень, то відповідно до положень статей 126, 129 Конституції України, статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

За висновками Пленуму Верховного Суду України у постанові №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд, згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим законом порядком у справі не допускається.

Крім того, згідно з п.п. 66-68 Рекомендації СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, тлумачення закону, оцінювання фактів та доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для цивільної або дисциплінарної відповідальності, за винятком випадків злочинного наміру або грубої недбалості. Лише держава може домагатися цивільної відповідальності судді, подавши скаргу до суду у разі, коли цей суддя повинен був присудити компенсацію. Тлумачення закону, оцінювання фактів або доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 57 Висновку 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи про якість судових рішень, сутність окремих судових рішень контролюється насамперед шляхом процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та шляхом звернення до Європейського суду з прав людини.

Таким чином, можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права не може бути безумовною підставою для притягнення судді до кримінальної відповідальності та кваліфікуватись як кримінальне правопорушення.

Відтак, самих лише припущень заявника та незгоди з процесуальним рішенням суддів недостатньо для висновку про наявність кримінального правопорушення, тим більше, такі припущення не можуть бути підставою для початку досудового розслідування відносно судді у разі незгоди із прийнятими ним процесуальними рішеннями і діями в ході здійснення правосуддя.

Незгода із прийнятим суддею процесуальним рішенням в конкретній справі шляхом подання заяви про кримінальне правопорушення може вказувати на наявність ознак протиправного втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність суддів, визначених ст. 126 та 129 Конституції України щодо незалежності судді та заборони впливу на нього у будь-який спосіб. Ініціювання кримінального переслідування судді внаслідок незгоди з його процесуальними діями чи рішеннями є способом незаконного впливу на суд і такі дії слід розцінювати як спроби втручання у правосуддя, тиску на суд і суддів не процесуальним шляхом, поза межами процедури оскарження судових рішень, що є прямим порушенням вимог закону щодо незалежності судів та суддів.

Таким чином, наведені у заяві від 07 грудня 2024 року відомості не є повідомленням про злочин, оскільки містять інформацію, пов`язану із здійсненням правосуддя ( прийняттям рішень суддею) і не містять достатні відомості про вчинення ОСОБА_4 .

Що стосується вчинення злочинів прокурорами Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які, як вказує сам скаржник, здійснюють підтримання публічного обвинувачення у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , який обвинувачується за ст. 109 ч.2, ч.3 ст.109, ч.2 ст.436-2 ч.3 ст.436-2, ч.1 ст.161 КК України та відповідно є ініціаторами клопотань щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , суд зазначає, що дії прокурорів Одеської області врегульовані Законом України « Про прокуратуру» та кримінально-процесуальним кодексом України.

Прийшовши до висновку, що не будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення, виключно з огляду на її назву, набуває статусу цього документа, слідчий суддя звертає увагу, що і подання такої заяви до Київської окружної прокуратури не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР, оскільки вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, яких заявником ОСОБА_3 наведено не було, а відтак, не було і вчинено бездіяльності прокурора Київської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Враховуючи вищевикладене приходжу до висновку, що суду не надані відомості, які б підтверджували, що заява ОСОБА_3 , датована 07 грудня 2024 року зареєстрована в Київській окружній прокуратурі під №245 від 18.12.2024 року, містить відомості про кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси щодо невнесення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань його заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду у п`ятиденний строк.

Слідчий суддя ОСОБА_1