КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2024 року щодо арешту майна у кримінальному провадженні №0000455 від 14 квітня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2024 року клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна - задоволено частково.

Накладено арешт на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

копію наказу № 573/кр ТОВ «Броварський алюмінієвий завод» про припинення трудового договору на ім`я ОСОБА_7 від 26 серпня 2023 року на 1 арк., заяву ОСОБА_7 на ім`я засновника «Українсько-Арабського Ділового Центру» від 30 серпня 2023 року на 1 арк., заяву №020070779/380 про відкриття на обслуговування поточного рахунку від 14 травня 2024 року з додатками на 3 арк., заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №0036/980/2544888/23 від 02 жовтня 2023 року на ім`я ОСОБА_7 на 3 арк., контракт на англійській мові №02/06-1 між Global Trade House PL SPOLKA та Boves ALL Company на 5 арк., заява про приєднання №634720311/230621 від 04 жовтня 2021 року між АТ «ОЩАДБАНК» та ОСОБА_7 з додатками на 4 арк.;

мобільний телефон марки «Iphone 6s», IMEI: НОМЕР_1 сірого кольору;

мобільний телефон марки «Moto e13», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEІ 2: НОМЕР_3 чорного кольору.

Не погоджуючись з указаною ухвалою адвокат ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 направила до суду дві ідентичні за змістом та вимогами апеляційні скарги, які підлягають розгляду як одна, та просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Уважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

У мотивування апеляційної скарги зазначає, що вилучення мобільних телефонів та документів, які належать ОСОБА_7 , під час обшуку 15 листопада 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 є неправомірним та не пов`язаним зі справою, щодо якої був проведений обшук.

На думку адвоката, мотивувальна частина постанови старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_9 про проникнення до житла чи іншого володіння особи до постановлення ухвали слідчого судді від 15 листопада 2024 року не містить відомостей за чиїм саме місцем проживання, перебування та знаходження можуть перебувати речі, документи, інші відомості, які свідчать про вчинення тяжких злочинів, а також які саме підлягає відшукати під час обшуку речі та документи.

Також у постанові не зазначено про мотиви проведення у ОСОБА_7 обшуку, яке вона має відношення до даного кримінального провадження, а також до зазначених у постанові юридичних і фізичних осіб, доцільність проведення обшуку без ухвали слідчого судді, тим більш з урахуванням того, що досудове розслідування триває вже понад два з половиною роки.

У резолютивній частині вказаної постанови у пункті 1: «Провести у рамках кримінального провадження №0000455 від 14.04.2022 р. до постановлення ухвали слідчого судді обшук приміщення…» слова кульковою ручкою «…за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 …» були дописані не старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_9 , який підписав цю постанову, а слідчим, який безпосередньо проводив обшук, вже під час перебування за місцем проживання ОСОБА_7 , про що адвокатом зроблені відповідні зауваження до протоколу обшуку.

Зауважує, що ОСОБА_7 не має будь-якого статусу у кримінальному провадженні №0000455 від 14 квітня 2022 року.

Вказує, що матеріали клопотання прокурора про арешт майна, вилученого у ОСОБА_7 під час обшуку 15 листопада 2024 року, не містять ухвали слідчого судді про надання дозволу на обшук житла - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження посилається на те, що представник власника майна ознайомився з матеріалами клопотання лише 10 грудня 2024 року, про що у матеріалах справи є розписка.

Прокурор, власник майна та її захисник у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, про причини неприбуття у судове засідання не повідомили.

З урахуванням положень частини четвертої статті 405 КПК України, колегія суддів уважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності вказаних осіб.

Дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно статей 7, 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02 червня 2016 року кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог пункту 3 частини другої статті 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 частини третьої статті 395 КПК України якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За змістом частини першої статті 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження належать об`єктивні обставини, що перешкодили поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання про арешт майна розглянуто у відсутності власника майна.

Згідно матеріалів судової справи копія ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2024 року ОСОБА_7 не направлялась.

Як зазначає апелянт, представник власника майна ознайомився з матеріалами клопотання лише 10 грудня 2024 року, про що у матеріалах справи є розписка (а.с. 101).

Вказані адвокатом обставини щодо ознайомлення з матеріалами справи та відповідно зі змістом оскаржуваної ухвали слідчого судді саме 10 грудня 2024 року підтверджуються матеріалами цієї справи.

З апеляційною скаргою адвокат ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 звернулася 10 грудня 2024 року.

З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянтом не пропущено, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Як убачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Офісом Генерального прокурора здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000455 від 14 квітня 2022 року за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 110-2, частиною другою статті 197-1, частиною третьою статті 209, частиною третьою статті 212, частиною другою статті 240, частиною третьою статті 254, частиною першою статті 255, частиною першою статті 258-3, частиною третьою статті 258-5, частиною другою статті 364, частиною другою статті 364-1, частиною другою статті 28, частиною другою статті 364-1, частиною першою статті 366, частиною другою статті 367, частиною другою статті 369, частиною першою статті 382, частиною першою статті 388 КК України, за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що службові особи групи компаній корпорації «ЮНІГРАН», та інші окремі проросійсько налаштовані громадяни, здійснюють фінансування дії, з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади.

В ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що власник корпорації «ЮНІГРАН» ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 , має подвійне громадянство України та російської федерації (паспорт громадянина РФ серії НОМЕР_5 виданий 18 березня 2014 року) створив на території України протиправний механізм по виведенню грошових коштів отриманих шляхом ухилення від сплати податків за кордон з подальшим їх використанням для фінансування країни агресора.

Так, група компаній корпорації «ЮНІГРАН», до якої входять: ТОВ «Будіндустрія-Сервіс ЛТД» (), ПАТ «Малинський каменедробильний завод» (), ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» (), ТОВ «ЮНІГРАН» (), ТОВ «ДБК Модуль» (), ТОВ «Альянс-Союз» (), ТОВ «Бріззо» (), АТ «Коростенський кар`єр» (), МРГО «СМТ Барвінківське» (), ТОВ «Юнігран-Сервіс» (), кінцевим беніфіціарним власником яких був ОСОБА_13 , спеціалізуються на видобутку корисних копалин (щебню) на родовищах Малинського, Коростенського та Пинязевицького гранітних кар`єрів Житомирської області та річкового піску.

Механізм протиправної діяльності полягає в ухиленні від сплати податків шляхом мінімізації рентних платежів під час видобутку граніту, що призводить до суттєвих втрат бюджету, а також неефективного та нераціонального використання надр.

Суть мінімізації рентної плати за користування надрами полягає у тому, що надровидобувними підприємствами ПАТ «Малинський каменедробильний завод», ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» та АТ «Коростенський кар`єр» (підприємствами, що володіють спеціальними дозволами на користування надрами) здійснюється декларування фактичної вартості реалізації (розрахункової вартості) гірничої маси, яка у декілька разів менша від вартості товарної продукції (щебеню, каменю бутового та ін.), яка реалізується кінцевому користувачу від ТОВ «ЮНІГРАН», ТОВ «ДБК Модуль», ТОВ «Альянс-Союз» власником яких є ОСОБА_13 . Вказані компанії фактично використовуються як транзитери, так як переробка гірничої маси здійснюється безпосередньо на надровидобувних підприємствах. У свою чергу, зазначене суттєво (у кілька разів), зменшує базу оподаткування, яка залежить від ціни готової продукції, що за попередніми оцінками призводить до втрат бюджету на десятки мільйонів гривень.

У червні 2022 року на майно компаній, кінцевим бенефіціарним власником яких був ОСОБА_13 , було накладено арешт. Останній, розуміючи, що він є громадянином російської федерації, яка вчиняє збройну агресію проти України, а також те, що він підтримував дії керівників держави рф, вчинив дії щодо збереження свого майна. Діючи у власних інтересах ОСОБА_13 з метою збереження майна та активів компаній, які зареєстровані в Україні та кінцевим бенефіціарним власником яких він є, передав довіреній особі ОСОБА_14 (громадянка Сполученого Королівства) свої частки власності в іноземних компаніях, через які він володів товариствами, зареєстрованими в Україні.

12 травня 2023 року Президент України указом №279/2023 ввів у дію рішення Ради національної безпеки і оборони України про санкції до ОСОБА_15 та ОСОБА_16 - власників компаній-надрокористувачів із групи UNIGRAN.

У подальшому, колишній депутат Броварської міської ради ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи на меті особисте збагачення, вступив у злочинну змову із ОСОБА_13 , якому запропонував за винагороду для себе у вигляді частини активів підсанкційних компаній, використати власні зв`язки в державних органах з метою впливу на осіб, уповноважених на виконання функцій держави, з метою послаблення санкційних обмежень та зняття арештів з активів компаній, кінцевим бенефіціарним власником яких був ОСОБА_13 . Вказані дії надали б змогу вчинити дії по передачі майна від компаній, які мають кінцевим бенефіціарним власником підсанкційну особу, на новостворені товариства, що перешкодить державним органам націоналізувати їх та надасть змогу безперешкодно використовувати для подальшого ведення господарської діяльності ОСОБА_13 спільно із ОСОБА_17

20 жовтня 2023 року Печерським районним судом м. Києва знято арешт з активів групи компаній «Юнігран».

У подальшому ОСОБА_17 за попередньою змовою групою осіб, до складу якої увійшли: директор ТОВ «Малинська видобувна компанія» ОСОБА_18 , директор ТОВ «Юнігран-Сервіс» ОСОБА_19 , засновник та директор ТОВ «НОВЕЛ ПРОМ» ОСОБА_20 , директор ТОВ «Мартен Люкс» та ТОВ «Енкрос» ОСОБА_21 , директор ТОВ «Юні Люкс» ОСОБА_22 , директор ТОВ «Юні Стоун Пленет» ОСОБА_23 , головний бухгалтер ТОВ «Юні Стоун Пленет» ОСОБА_24 , директор та головний бухгалтер ТОВ «Юні Сервіс» ОСОБА_25 , директор ТОВ «Коростенська видобувна компанія» ОСОБА_26 , представник ТОВ «Юні Люкс», ТОВ «Юні Стоун Пленет», ТОВ «Юні Сервіс», ТОВ «Малинська видобувна компанія», ТОВ «Коростенська видобувна компанія» ОСОБА_7 , директор ТОВ «Юнігран» та ТОВ «Юнігран Сервіс» ОСОБА_27 , директор ТОВ «Мартен Люкс» та ТОВ «Енкрос» ОСОБА_28 та директор ТОВ «Юні Сервіс» ОСОБА_29 , внаслідок пливу на осіб, уповноважених на виконання функцій держави, та зловживання останніми своїми службовими повноваженнями, відбулись дії щодо перереєстрації права власності. Зокрема, на початку 2024 року активи ТОВ «Юнігран» та ТОВ «Юнігран-Сервіс» продаються в адресу двох новостворених компаній - ТОВ «Мартен Люкс» та ТОВ «Енкрос», кінцевим бенефіціарним власником яких є ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Посадові особи вказаних товариств діючи відповідно до спільного узгодженого плану одразу ж перепродають усі отримані активи в адресу нових, спеціально зареєстрованих трьох товариств, ТОВ «Юні Люкс» (45381519), ТОВ «Юні Стоун Пленет» (45234489) та ТОВ «Юні Сервіс» (45374680), кінцевим бенефіціарним власником яких є ОСОБА_17 .

У період часу з 07.14 год. по 09.25 год. 15 листопада 2024 року слідчим слідчої групи ГСУ НП України ОСОБА_31 відповідно до частини третьої статті 233 КПК України проведено обшук квартири за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , відомості щодо власника квартири у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні.

Під час проведення обшуку вилучено наступні речі: копія наказу №573/кр ТОВ «Броварський алюмінієвий завод» про припинення трудового договору на ім`я ОСОБА_7 від 26 серпня 2023 року на 1 арк., заява ОСОБА_7 на ім`я засновника «Українсько-Арабського Ділового Центру» від 30 серпня 2023 року на 1 арк., заява №020070779/380 про відкриття на обслуговування поточного рахунку від 14 травня 2024 року з додатками на 3 арк., заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №0036/980/2544888/23 від 02 жовтня 2023 року на ім`я ОСОБА_7 на 3 арк., контракт на англійській мові №02/06-1 між Global Trade House PL SPOLKA та Boves ALL Company на 5 арк., заява про приєднання №634720311/230621 від 04 жовтня 2021 року між АТ «ОЩАДБАНК» та ОСОБА_7 з додатками на 4 арк., які поміщено до спеціального пакету № PSP 3055936; мобільний телефон марки «Iphone 6s», IMEI: НОМЕР_1 сірого кольору, який поміщено до спеціального пакету № PSP 1242748; мобільний телефон марки «Moto e13», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEІ 2: НОМЕР_3 чорного кольору, який поміщено до спеціального пакету № PSP 1242739.

Вказані речі та предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні постановою слідчого від 15 листопада 2024 року.

18 листопада 2024 року прокурор другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000455 від 14 квітня 2022 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2024 року клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна - задоволено частково.

Накладено арешт на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

копію наказу № 573/кр ТОВ «Броварський алюмінієвий завод» про припинення трудового договору на ім`я ОСОБА_7 від 26 серпня 2023 року на 1 арк., заяву ОСОБА_7 на ім`я засновника «Українсько-Арабського Ділового Центру» від 30 серпня 2023 року на 1 арк., заяву №020070779/380 про відкриття на обслуговування поточного рахунку від 14 травня 2024 року з додатками на 3 арк., заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №0036/980/2544888/23 від 02 жовтня 2023 року на ім`я ОСОБА_7 на 3 арк., контракт на англійській мові №02/06-1 між Global Trade House PL SPOLKA та Boves ALL Company на 5 арк., заява про приєднання №634720311/230621 від 04 жовтня 2021 року між АТ «ОЩАДБАНК» та ОСОБА_7 з додатками на 4 арк.;

мобільний телефон марки «Iphone 6s», IMEI: НОМЕР_1 сірого кольору;

мобільний телефон марки «Moto e13», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEІ 2: НОМЕР_3 чорного кольору.

З таким висновком слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини п`ятої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом частини десятої статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як установлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання прокурора про накладення арешту на майно, а саме: копію наказу № 573/кр ТОВ «Броварський алюмінієвий завод» про припинення трудового договору на ім`я ОСОБА_7 від 26 серпня 2023 року на 1 арк., заяву ОСОБА_7 на ім`я засновника «Українсько-Арабського Ділового Центру» від 30 серпня 2023 року на 1 арк., заяву №020070779/380 про відкриття на обслуговування поточного рахунку від 14 травня 2024 року з додатками на 3 арк., заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №0036/980/2544888/23 від 02 жовтня 2023 року на ім`я ОСОБА_7 на 3 арк., контракт на англійській мові №02/06-1 між Global Trade House PL SPOLKA та Boves ALL Company на 5 арк., заява про приєднання №634720311/230621 від 04 жовтня 2021 року між АТ «ОЩАДБАНК» та ОСОБА_7 з додатками на 4 арк.; мобільний телефон марки «Iphone 6s», IMEI: НОМЕР_1 сірого кольору; мобільний телефон марки «Moto e13», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEІ 2: НОМЕР_3 чорного кольору, зважаючи на те, що вказані речі та предмети можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто майно відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, та метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів та на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення.

Дослідивши матеріали поданого клопотання про накладення арешту на майно колегія вважає, що слідчим у клопотанні наведено вагомі доводи, які свідчать, що вказане у клопотанні майно має відношення до кримінального провадження та може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт, і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів уважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищезазначене майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що незастосування арешту може призвести до його пошкодження, псування, знищення чи відчуження.

Таким чином, колегія суддів уважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що вилучення мобільних телефонів та документів, які належать ОСОБА_7 , під час обшуку 15 листопада 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 є неправомірним та не пов`язаним зі справою, щодо якої був проведений обшук, є безпідставними, оскільки встановлені прокурором фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що вказане у клопотанні та вилучене майно може бути об`єктом кримінально протиправних дій, зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже дане майно відповідає ознакам, зазначеним у статті 98 КПК України, що згідно частини третьої статті 173 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу з метою збереження.

Незгода адвоката з постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_9 про проникнення до житла чи іншого володіння особи до постановлення ухвали слідчого судді від 15 листопада 2024 року не є підставою для безумовного скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, а є підставою для оскарження рішення, дії чи бездіяльність слідчого.

Відсутність у матеріалах клопотання прокурора про арешт майна, вилученого у ОСОБА_7 під час обшуку 15 листопада 2024 року, ухвали слідчого судді про надання дозволу на обшук житла - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не є перешкодою для тимчасового вилучення такого майна та звернення у подальшому з клопотанням про арешт такого майна з дотриманням вимог частини п`ятої статті 171 КПК України, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_7 не має будь-якого статусу у кримінальному провадженні №0000455 від 14 квітня 2022 року, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки з огляду на положення КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Незастосування у даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого частиною першою статті 170 КПК України.

Сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Колегією судів не встановлено порушень слідчим суддею положень статей 170, 172-173 КПК України.

Ухвала слідчого судді відповідає вимогам частини п`ятої статті 173, статті 372 КПК України та містить у собі підстави та мотиви прийнятого рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів уважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4