Справа № 642/335/25
Провадження № 1-кп/642/259/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002214 від 24.10.2024 у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого за ч.2 ст. 194 КК України, суд -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , маючи злочинний намір, спрямований на умисне пошкодження майна, діючи з хуліганських мотивів, 24.10.2024 при невстановлених слідством обставинах, маючи при собі сірники, які він придбав у невстановлений під час досудового слідства час, для пошкодження шляхом підпалу електропоїзду «ЕР-2 №355-06», який належить ВСП «моторвагонне депо» Люботин філії «Приміська пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця». ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження електропоїзду «ЕР-2 №355-06», який належить ВСП «моторвагонне депо» Люботин філії «Приміська пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця», 24.10.2024 о 11 год. 48 хв., знаючи, що зазначений електропоїзд перебуває на 10 колії 5 платформи залізничного вокзалу станції «Харків-Пасажирський», за адресою: м. Харків, Привокзальна площа , 1, прибув до вказаної платформи.

Далі ОСОБА_5 , 24.10.2024 о 12 год. 27 хв., перебуваючи на 10 колії 5 платформи залізничного, вокзалу станції «Харків-Пасажирський», за адресою: м. Харків, Привокзальна,1 де знаходився електропоїзд «ЕР-2 №355-06», реалізуючи свій протиправний злочинний намір, спрямований на умисне пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи спільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, підійшов до електропоїзду «ЕР-2 -4355-06», який належить ВСП «моторвагонне депо» Люботин філії «Приміська пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» та, розвинув вхідні двері руками, увійшовши у середину вагону № 6 електропоїзду «ЕР-2 №355-06», взявши на підлозі пластикову пляшку та інше сміття, яке знаходилось у вагоні вказаного електропоїзду, діючи умисно, поклав під дерев`яну лавку у вагоні № 6 електропоїзду «ЕР-2 №355-06», після чого здійснив підпал за допомогою сірників, які мав при собі, у зв`язку з чим, відбулось займання зазначених предметів, в подальшому унаслідок відкритого вогневого впливу відбулось займання дерев`яної лавки для сидіння та пластикової обшивці біля лавці, в результаті чого, ОСОБА_5 спричинив пошкодження електропоїзду «ЕР-2 №355-06», а саме дерев`яної лавки, пластикової обшивці.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 залишив місця вчинення злочину, після чого, виниклу пожежу, вдалося вчасно загасити присутньому неподалік місця підпалу машиністу та помічнику машиніста за допомогою вогнегасника. ОСОБА_5 завдавши своїми діями ВСП «моторвагонне депо» Люботин філії «Приміська пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» матеріальні збитки згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 9201 від 17.12.2024 ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса», у розмірі 1096,06 грн.

Органом досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується у скоєні кримінального правопорушення передбачений ч. 2 ст. 194 КК України - умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав в повному обсязі та надав показання, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що вчинив цей злочин під впливом емоцій, у скоєному щиро кається.

На підставі ст. 325 КПК України за погодженням із учасниками судового провадження судовий розгляд проведений за відсутності представника потерпілого ОСОБА_7 , який надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Цивільний позов заявлятися не буде.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють: подію злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину; винуватість обвинуваченого у вчинені злочину, форму вини, мотив і мету вчинення злочину; вид і розмір шкоди, завданої злочином.

Також судом встановлено, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. При цьому суд роз`яснив учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України і за результатами згоди учасників, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, а саме умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у та лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліка лікаря психіатра, є інвалідом другої групи.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 844 від 09.12.2024, виявлені при амбулаторному обстеженні у ОСОБА_5 сплощеність афекту, зміни в сфері мислення (різноплановість, аморфність) зі своєрідністю деяких суджень, безініціативність, пасивність, соціальна відгородженість, схильність до мандрування, недостатність критики дозволяють говорити про наявність у нього хронічного психічного захворювання у вигляді шизотипового розладу, що в даний час не супроводжується психотичною симптоматикою, зниженням інтелекту і не позбавляє ОСОБА_5 можливості правильно розуміти і оцінювати те, що відбувається, коригувати свої дії та міркування, тобто усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У період часу, до якого відноситься правопорушення, ОСОБА_5 не знаходився в стані будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, на користь чого свідчать збереження орієнтування в навколишньому та особах, послідовність і цілеспрямованість дій, відсутність психотичної симптоматики, збереження спогадів того періоду. Внаслідок наявних у нього специфічних емоційно-вольових змін та змін в сфері мислення, зазначених вище, ОСОБА_5 не міг повно і чітко усвідомлювати наслідків своїх дій та здійснювати вольовий контроль над своєю поведінкою.

ОСОБА_5 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизотипового розладу. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_5 перебував у стані вищевказаного психічного розладу. Не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_5 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування до ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, обставини злочину, що описано вище, в тому числі і його поведінку, висновок досудової доповіді, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробовуванням.

При ухваленні вироку суд згідно ч. 4 ст. 374 КПК України має вирішити питання про розподіл процесуальних витрат, а згідно п. 13 ч. 1 ч. 3 ст. 368 КПК України, суд ухвалюючи вирок, повинен вирішити на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Наявні у кримінальному провадженні витрати на залучення експерта, а саме:

витрати на проведення, в ході досудового розслідування судової товарознавчої експертизи ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» №9201 від 17.12.2024 становлять 3784.40 грн., витрати на проведення, в ході досудового розслідування комплексної комісійної судової пожежно-технічної експертизи та експертизи з дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса» №9054/9055/9056 від 27.12.2024 становлять 39378,56 гривень; витрати на проведення, в ході досудового розслідування судової молекулярно-генетичної експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-24/32694-БД від 19.12.2024 становлять 7299,62 гривень; витрати на проведення, в ході досудового розслідування судової молекулярно- генетичної експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-24/32615-БД від 19.12.2024 - становлять 12741,60 гривень, документально підтверджуються, тому суд вважає необхідним стягнути їх з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 174 КК України, підлягає скасуванню арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.10.2024, на майно, а саме: куртку чорного кольору із біло-зеленими вставками, яку поміщено до картонної коробки та опечатано біркою; коробку з сірниками під назвою ТОВ «Українська сірникова фабрика», яку поміщено до паперового конверту НПУ; дві пластикових пляшки 500 мл із наліпкою зеленого кольору з написом «Sprite», які поміщено до паперового конверту НПУ.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373-376, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк на 3 (три) роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази - куртку чорного кольору із біло-зеленими вставками, яку поміщено до картонної коробки та опечатано біркою; коробку з сірниками під назвою ТОВ «Українська сірникова фабрика», яку поміщено до паперового конверту НПУ; дві пластикових пляшки 500 мл із наліпкою зеленого кольору з написом «Sprite», які поміщено до паперового конверту НПУ які зберігаються в камері схову речових доказів СВ Харківського РУП №3 ГУ НП України в Харківській області за квитанцією № 3385 - знищити.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.10.2024 - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судової на проведення, судової товарознавчої експертизи ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса» №9201 від 17.12.2024 в сумі 3784.40 грн., витрати на проведення, комплексної комісійної судової пожежно-технічної експертизи та експертизи з дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса» №9054/9055/9056 від 27.12.2024 в сумі 39378,56 гривень; витрати на проведення, судової молекулярно-генетичної експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-24/32694-БД від 19.12.2024 в сумі 7299,62 гривень; витрати на проведення, судової молекулярно- генетичної експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-24/32615-БД від 19.12.2024 - в сумі 12741,60 гривень, а всього в сумі 63206 грн. 18 коп.

(шістдесят три тисячі двісті шість грн.18 коп.)

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1