Справа № 135/288/25
Провадження № 1-кс/135/99/25
У Х В А Л А

іменем України

05.03.2025 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, майора поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063 від 04.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Обставини справи та підстави розгляду клопотання

05.03.2025 до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, майора поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063 від 04.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 04.03.2025 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , було виявлено предмет, схожий на багнет-ніж армійського зразка.

Виявлений у ОСОБА_4 багнет-ніж армійського зразка вилучено, упаковано до спецпакета «Національна поліція України» RAWO 110609 та постановою слідчого від 04.03.2025 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000063.

Зазначене майно, а саме багнет-ніж армійського зразка, вилучене 04 березня 2025 року під час огляду місця події, має суттєве значення для кримінального провадження, оскільки є безпосереднім об`єктом злочину та може бути використано під час судової експертизи чи інших слідчих дій для встановлення дійсних фактів події.

Слідчий обґрунтовує необхідність накладення арешту тим, що незастосування цього заходу може призвести до знищення, пошкодження, втрати або незаконного відчуження предмета, що унеможливить проведення судових експертиз та інших слідчих дій у межах кримінального провадження.

2. Позиція учасників.

Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, однак подав заяву з проханням розглянути клопотання без його участі. Свої вимоги підтримує в повному обсязі, обґрунтовуючи їх необхідністю забезпечення ефективного розслідування та захисту суспільного інтересу.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату й час розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття слідчого та власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

3. Обставини, встановлені слідчим суддею, та положення закону, якими він керувався. Мотиви, з яких слідчий суддя виходив під час постановлення ухвали.

3.1 Факти та обставини, встановлені слідчим суддею, що мають значення для кримінального провадження

Розглядаючи заявлене клопотання, слідчий суддя, на підставі витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), встановив, що групою слідчих СВ ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000063 від 04.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України (незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами, вчинене повторно або за попередньою змовою групою осіб).

04.03.2025 у період з 11:55 до 12:02 під час проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 у громадянина ОСОБА_4 було виявлено та вилучено багнет-ніж армійського зразка.

З урахуванням виявлених обставин та можливого правового статусу вилученого предмета, 04.03.2025 слідчим було прийнято постанову про визнання багнет-ножа речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000063, що відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, речові докази підлягають арешту у разі існування обґрунтованих підстав вважати, що вони є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, або є об`єктом протиправних дій.

З метою забезпечення збереження речового доказу та унеможливлення зміни його фізичних властивостей, предмет було опечатано та поміщено у спеціальний пакет «Національна поліція України» RAWO 110609, що підтверджується відповідними матеріалами досудового розслідування.

З аналізу поданих до суду матеріалів слідує, що вилучений предмет:

-є об`єктом кримінального правопорушення, що підлягає подальшому дослідженню з метою визначення його належності до категорії заборонених або обмежених у цивільному обігу предметів, відповідно до положень Закону України "Про зброю" та інших нормативно-правових актів;

-може містити сліди злочину або інші дані, необхідні для проведення судових експертиз, що є важливими для встановлення істини у кримінальному провадженні;

-потребує подальшого збереження як речовий доказ, оскільки його втрата, пошкодження або зміна стану можуть ускладнити проведення експертиз та встановлення фактичних обставин справи.

Беручи до уваги викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на вилучений багнет-ніж, оскільки такий захід є необхідним для забезпечення цілісності доказової бази у кримінальному провадженні та запобігання його втраті, пошкодженню, відчуженню або використанню сторонніми особами.

Крім того, слідчий суддя встановив, що клопотання слідчого подано з дотриманням строків, визначених ч. 5 ст. 171 КПК України, а саме не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

З урахуванням викладеного, суд визнав клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки накладення арешту на вилучене майно відповідає завданням кримінального провадження, принципу законності, пропорційності обмежень та забезпечує інтереси правосуддя.

3.2. Положення закону, якими керувався слідчий суддя

Згідно зі статтями 131 та 132 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою забезпечення дієвості досудового розслідування та судового розгляду, зокрема для збереження доказів, запобігання їх втраті чи пошкодженню, а також забезпечення конфіскації майна у випадках, передбачених законом. Такі заходи можуть застосовуватися виключно на підставі ухвали слідчого судді або суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

3.3. Правові підстави для арешту майна

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна є тимчасовим позбавленням права власника або володільця майна на його відчуження, розпорядження та/або користування, що здійснюється на підставі ухвали слідчого судді або суду. Підставами для арешту майна є наявність достатніх доказів або обґрунтованих підозр, що воно: є доказом злочину та містить інформацію, необхідну для встановлення обставин кримінального правопорушення; підлягає спеціальній конфіскації у випадках, визначених законодавством; може бути стягнуте для забезпечення цивільного позову або можливої конфіскації.

Арешт майна підлягає скасуванню у передбаченому законом порядку, якщо відпадають підстави для його подальшого застосування.

3.4 Мета та підстави арешту вилученого майна

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за умови наявності достатніх підстав вважати, що це майно: було знаряддям вчинення кримінального правопорушення або зберегло на собі його сліди; є предметом кримінально протиправних дій; містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами визнаються матеріальні об`єкти, які відповідають наведеним критеріям, у тому числі ті, що були набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на зазначене, багнет-ніж армійського зразка, вилучений у ОСОБА_4 під час проведення огляду місця події 04.03.2025, може бути визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки: може бути об`єктом незаконного обігу зброї, що підлягає експертному дослідженню; може містити сліди кримінального правопорушення, що має значення для встановлення істини у справі; його збереження є необхідним для подальшого проведення судових експертиз та інших слідчих дій.

3.5 Обґрунтованість арешту майна

Беручи до уваги викладене, а також враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, фактичні обставини справи та наявність обґрунтованих підстав вважати, що вилучений предмет може бути речовим доказом, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на багнет-ніж армійського зразка, який був вилучений під час огляду місця події 04.03.2025 та належить ОСОБА_4 .

Матеріали кримінального провадження підтверджують, що зазначене майно може бути об`єктом незаконного обігу, містити сліди вчинення кримінального правопорушення та містити іншу інформацію, яка має доказове значення у кримінальному провадженні.

Арешт цього майна є необхідним та обґрунтованим, оскільки сприятиме: збереженню речового доказу у незмінному стані до моменту завершення слідчих дій та експертних досліджень; запобіганню його приховуванню, пошкодженню або втраті, що може унеможливити подальше розслідування кримінального правопорушення; усуненню ризику його використання іншими особами, що може становити загрозу громадській безпеці.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження та відчуження майном можуть бути застосовані лише за умови, що існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до можливого приховування, пошкодження, втрати або використання цього майна у спосіб, що перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні.

Наведені стороною обвинувачення обставини свідчать про наявність реальних ризиків щодо втрати або пошкодження вилученого багнет-ножа та підтверджують необхідність обмеження прав на його користування, розпорядження та відчуження.

Доказів негативних наслідків від застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження судом не встановлено.

З огляду на це, слідчий суддя не вбачає підстав для сумніву в співмірності застосованого обмеження права власності завданням кримінального провадження, оскільки накладення арешту на майно відповідає вимогам законодавства та спрямоване на досягнення цілей кримінального правосуддя.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063 від 04.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення 04.03.2025 огляду місця події майно, а саме: багнет-ніж армійського зразка, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , з позбавленням права користування, розпоряджання та відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя