ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 561/1458/24

20 лютого 2025 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000499 від 30 травня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Морочне Зарічненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, раніше судимого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , за ч.3 ст. 286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , керуючи мотоциклом порушив правила безпеки дорожнього руху в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілої, при наступних обставинах.

30 травня 2024 року приблизно о 02 год ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія відповідної категорії, керуючи технічно справним мотоциклом марки КАМАХ, який не зареєстрований в уповноваженому органі МВС, рухаючись на 29 км автодороги КПП «Прикладники»-Зарічне-Дубровиця Р-76 зі сторони селища Зарічне в напрямку села Чернин Вараського району, в порушення вимог підпунктів а), г) пункту 2.1, підпунктів б), г) пункту 2.3, підпунктів а), в) пункту 2.9, пункту 12.1, пункту 12.2, підпункту б) пункту 12.6 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, проявив неуважність до дорожньої обстановки та неправильно її оцінив, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та допустив падіння мотоцикла на проїзну частину.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, а саме, черепно-мозкову травму у вигляді переломів кісток склепіння та основи черепа, крововиливів у речовину головного мозку та під його оболонки, перелому лівої ключиці та садна і синці. Вказані тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя у момент їх заподіяння відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, від яких настала смерть ОСОБА_6 .

Порушення ОСОБА_5 вимог п 12. 1 Правил дорожнього руху, які вимагають, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен врахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, знаходиться у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно-небезпечними наслідками, що настали.

Своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілої, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю, не заперечував фактичні обставини скоєння інкримінованого йому діяння. Суду показав, що дійсно, при зазначених у вироку обставинах, він 30 травня 2024 року у нічну пору доби, перебуваючи в нетверезому стані, керував мотоциклом з пасажиром ОСОБА_6 .. Керуючи зі швидкістю приблизно 100-110 км/год, він не впорався з керуванням, оскільки мотоцикл різко загальмував та впав. Потерпіла також впала на проїзну частину дороги та отримала травму голови. Він викликав швидку допомогу. У скоєному щиро розкаявся. Попросив вибачення у потерпілої. Просив суворо не карати.

Крім визнання своєї винуватості, вина ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена доказами дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що вона є матір`ю ОСОБА_6 . Про ДТП з участю дочки, їй повідомили з лікарні. ІНФОРМАЦІЯ_2 о 18 годині ОСОБА_6 померла в Рівненській міській лікарні. В останньої залишилось п`ятеро неповнолітніх дітей, яких забрали на виховання в інші сім`ї. Обвинувачемй їй частково відшкодував шкоду в розмірі 30 тисяч гривень. Просила обрати ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на розсуд суду.

Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні протоколу огляду місця події зі схемою ДТП, місце дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю мотоцикла «КАМАХ» білого кольору під керуванням ОСОБА_5 , знаходиться на 29 км автодороги Р-76 зі сторони селища Зарічне у напрямку с.Чернин Вараського райну. В ході огляду виявлено та вилучено мотоцикл з відсутнім державним номерним знаком, на асфальтовому покритті виявлено сліди бурого кольору, схожі на кров. Сліди гальмування відсутні.

В ході проведення слідчого експерименту, проведеного 12.09.2024 року з участю обвинуваченого ОСОБА_5 , останній детально показав та розказав, як саме і при яких обставинах, він керував мотоциклом та допустив самопадіння, внаслідок чого ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, від яких померла.

Згідно висновку судово-медичної експертизи 235 від 19.09.2024 року, концентрація алкоголю в крові ОСОБА_5 становить 2.4 проміле. Така концентрація алкоголю в крові становить середню ступінь алкогольного сп`яніння.

З висновку судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/118-24/8607-ІТ від 15.08.2024 року, на момент проведення експертного дослідження гальмівна система мотоцикла «КАМАХ» перебувала у працездатному стані. Ходова та рульова системи вказаного мотоцикла, перебували в стані повної відмови. Несправності, які стали причиною повної відмови системи рульового керування та ходової частин мотоцикла, виникли під час дорожньо-транспортної пригоди. (а.с.132-141).

Згідно з дослідженим в судовому засіданні висновків судово-медичної експертизи №423 від 29.07.2024 року, на підставі судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми у вигляді переломів кісток склепіння та основи черепа, крововиливів у речовину головного мозку та під його оболонки, перелом лівої ключиці та садна і синці на тілі. За ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення відносяться до тяжких.

Смерть ОСОБА_6 настала внаслідок внутрішньочерепної травми з переломом кісток склепіння та основи черепа, крововиливами в речовину та під оболонку головного мозку.

Між спричиненням потерпілій внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень і настанням її смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.

При судово-токсикологічній експертизі крові з трупа ОСОБА_6 , етилового спирту не виявлено. (а.с.121-125).

Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні висновку судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/118-24/11297-ІТ від 19.09.2024 року, в дорожній обстановці, яка виникла 30.05.2024 року, дії водія мотоцикла «КАМАХ» ОСОБА_5 не відповідали вимогам пунктів 12.1, 12.2. та 12.6 б) Правил дорожнього руху України. Невідповіднсть вимогам пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. (а.с.147-151).

Висновки судових експертиз є вмотивованими, науково-обґрунтованими і сумнівів у суду не викликають.

Суд дійшов висновку, що порушення ОСОБА_5 правил безпеки дорожнього руху, який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілої, у вчинення якого обвинувачується ОСОБА_5 , мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України. ОСОБА_5 винен у його вчиненні та підлягає покаранню за вчинення цього кримінального правопорушення.

Такого висновку суд дійшов з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, застосувавши критерій «поза розумним сумнівом», викладений в п.65 Рішення у справі «Коробов проти України» (заява №39598/03).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відшкодування шкоди потерпілій.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

У відповідності до ст.12 КК України, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Як особа, ОСОБА_5 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання.

Окрім того, відповідно до акту службового розслідування командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини, 21 травня 2024 року самовільно залишив військову частину.

У відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При визначенні строку покарання, суд враховує особу обвинуваченого, думку потерпілої, яка просила обрати покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи наведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередженню нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_5 на користь держави підлягають до стягнення документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів та проведення судових експертиз у розмірі 6815,52 гривень.

Вирішуючи питання речових доказів, суд у відповідності до пунктів 4 та 5 ч.9 ст.100 КПК України враховує, що майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, підлягає знищенню, а яке має цінність - повертається власнику (законному володільцю).

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна підлягають скасуванню відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України.

Підлягає до задоволення клопотання прокурора про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Як вбачається зі ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що засуджений може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України.

Під час розгляду даного кримінального провадження, судом встановлено винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

З урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, який ніде не працює, неодружений, неодноразово судимий, посередньо характеризується по місцю проживання, тобто не має стійких соціальних зв`язків, самовільно залишив військову частину. Окрім того, суд, задовольняючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, виходив з того, що ризик переховування обвинуваченого від суду обумовлюється суворістю покарання, призначеного судом за цим вироком у виді позбавлення волі. Розуміючи невідворотність призначеного покарання, яке пов`язане виключно з реальним і тривалим його відбуванням, обвинувачений може переховуватися від суду.

Враховуючи наведені обставини, з метою запобігання ухилення обвинуваченим від відбування покарання, до вступу вироку в законну силу, ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.3 ст.286-1 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на сім років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на вісім років.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 залишити до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання - 20.02.2025 року.

Скасувати арешт накладений на мотоцикла марки «КАМАХ», без реєстраційного номерного знака, ухвалою слідчого судді Зарічненського районного суду Рівненської області від 03.06.2024 року.

Речові докази: мотоцикл «КАМАХ», без реєстраційного номерного знака, номер рами НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у відділенні поліції №2 Вараського РВП у Рівненській області,повернути власнику ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 6815,52 (шість тисяч вісімсот п`ятнадцять) гривень 52 коп.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти діб шляхом подачі апеляції через Зарічненський районний суд, обвинуваченим з моменту вручення копії вироку, іншими учасниками з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної вили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий ОСОБА_1