КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадженняза апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 01 травня 2024 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Дарницького районного суду міста Києва від 01 травня 2024 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 1 року пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 2, п.п. 3, 5 ч. 3 ст. 59-1 КК України покладено на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу); пройти курс лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Згідно з вироком суду, 16 квітня 2023 року, приблизно 15 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Київ, неподалік станції метро «Червоний хутір» в лісопарковій зоні, шляхом «знахідки», умисно незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину - PVP(1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он), яка містилася у пакеті з полімерного матеріалу з пазовою застібкою з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, невстановленою досудовим розслідуванням масою, та помістивши даний пакет з його вмістом до правої кишені штанів у які був одягнений, розпочав умисно незаконно зберігати психотропну речовину при собі, для власного вживання без мети збуту.

Цього ж дня, приблизно о 15 годині 27 хвилин, ОСОБА_6 , продовжуючи перебувати за вищевказаною адресою був затриманий працівниками поліції, в якого під час особистого обшуку, в присутності двох понятих, виявлено та вилучено з правої кишені штанів пакет з прозорого безбарвного полімерного матеріалу з пазовим замком з кристалоподібною речовиною білого кольору, що в своєму складі містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою 0,576 г, яку ОСОБА_6 , умисно незаконно, всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009, придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

В апеляційній скарзі заступник керівника Київської міської прокуратру ОСОБА_5 просить вирок Дарницького районного суду міста Києва від 01 травня 2024 року щодо ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання та ухвалити ухвалу, якою ОСОБА_6 вважати засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року пробаційного нагляду з покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

В решті вирок залишити без змін.

В обгшрнутування вимог апеляційної скарги, прокрур не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації діяння обвинуваченого, зазначає, що апеляційна скарга вноситься у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання, а саме п. 5 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

Так, відповідно до резолютивної частини оскаржуваного вироку, серед іншого, на ОСОБА_6 покладено обов`язок пройти курс лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб, з чим прокурор категорично не погоджується.

Зокрема, зазначає, в ході судового розгляду не досліджувалися докази, а саме висновки відповідних експертів або медична документація, що підтверджують наявність у обвинуваченого наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб. Посилання на такі докази відсутнє в оскаржуваному вироку.

Прокурор зазначає, що суд першої інстанції належним чином не з`ясував, чи дійсно обвинувачений страждає на захворювання з діагнозом «наркоманія», який встановлюється за результатами проходження медичного обстеження.

Окрім того, звертає увагу, що в тому ж судовому ріщенні міститься інформація, що обвинувачений під наглядом нарколога та психіатра не перебуває, межичні огляди не проводились, відсутнє підтвердження, що ОСОБА_6 має відповідні медичні діагнози щодо наявності нарктичної, алкогольної залежності або орозладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоатктивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб, що визначені п. 5 ч. 3 ст. 59-1 КК України, та які потребують проходження курсу лікування.

Таким чином, помилково покладений судом на обвинуваченого обов`язок пройти курс лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб є необгрунтованим та таким, що підлягає виключенню. Оскільки суд першої інстанції в цій частині помилково застосував до обвинуваченого п. 5 ч. 3 ст. 59-1 КК України, який не підлягав застосуванню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вона підлягає до задоволення, з таких підстав.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 розглянуто у спрощеному порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, та в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого і кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 309 КК України.

Суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді пробаційного нагляду, з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 2, п.п. 3, 5 ст. 59-1 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу); пройти курс лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Разом з тим, колегія суддів визнає слушними доводи прокурора щодо помилковості застосування судом до обвинуваченого п. 5 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

Так, судом першої інстанції при призначенні покарання у виді пробаційного нагляду, окрім обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України, які покладаються на засудженого в обов`язковому порядку при призначенні покарання у виді пробаційного нагляду, поклав на ОСОБА_6 додатковий обов`язок, передбачений п. 5 ч. 3 ст. 59-1 КК України, а саме пройти курс лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Однак, як вірно зазначив прокурор в апеляційній скарзі, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_6 страждає на наркоманію та потребує лікування від такого захворювання. Навпаки, матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_6 не перебуває під наглядом лікарів нарколога та психіатра, про що зазначив і суд першої інстанції, обираючи обвинуваченому вид та міру покарання.

Таким чином, зважаючи на відсутність в матеріалах кримінального провадження будь-яких даних про те, що ОСОБА_6 потребує лікування від наркотичної залежності або страждає на розлади психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин, покладення на обвинуваченого такого обов`язку, як пройти курс лікування від наркотичної залежності, на переконання колегії суддів, не ґрунтується на вимогах закону.

За відсутності таких даних суд першої інстанції безпідставно прийняв рішення про застосування вимог п. 5 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора обґрунтованою, а вирок суду підлягає зміні, шляхом виключення з резолютивної його частини посилання на покладення на ОСОБА_6 обов`язку у виді пройти курс лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 01 травня 2024 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України змінити: виключити з резолютивної частини вироку передбачений п. 5 ч. 3ст. 59-1 КК України обов`язок пройти курс лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1]Справа № 753/8515/24

Провадження № 11-кп/824/1662/2025

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Доповідач ОСОБА_1