Провадження № 1-кс/686/2449/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Хмельницькому клопотання заступника начальника відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001463 від 29.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

07.03.2025 заступник начальника відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі чи відчуження, позбавивши власника права на відчуження, розпорядження та/або користування вказаним майном, що є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Ініціатор клопотання у судове засідання не з`явилася. У клопотанні міститься прохання про розгляд клопотання без участі ініціатора та володільців майна.

Положеннями ч. 1 ст. 172 КПК України передбачено, що неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на ці положення закону, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання у відсутності прокурора.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню із наступних підстав.

У провадженні слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001463 від 29.10.2024, про те, що 29.10.2024 до СУ ГУНП в Хмельницькій області надійшло звернення представника ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ «ВІТАГРО», про те, що група осіб упродовж 2024 року, в умовах воєнного стану на території України, під час збору врожаю, здійснила крадіжку сої орієнтовною вагою 500-800 тон належної ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ «ВІТАГРО»», чим завдали Товариству матеріальної шкоди на суму, яка встановлюється.

В ході розслідування кримінального провадження встановлено, що до групи осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення входить ОСОБА_4 , який являється фахівцем відділу внутрішньої безпеки кластеру «Зоря Волині», який входить до ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ «ВІТАГРО», куди після збору урожаю з полів, які розташовані біля сіл: Вересневе, Грушвиця, Велика Омеляна, Голишів, Дерев`яне та с. Білів Рівненського району, відвозиться зерно сої для його розвантаження.

Контроль за навантаженням зерна здійснюється виїзною охороною агрохолдингу «ЗОРЯ», яка також входить до ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ «ВІТАГРО», які контролюють дії лінійних агрономів, щоб навантажені транспортні засоби виїхали з поля і направились для розвантаження на території кластеру «Зоря Волині», що знаходиться в с. Зоря Рівненського р-ну або ж на елеватор в с. Пустоіванне Дубенського р-ну Рівненської області. Однак не всі завантаженні зерном транспортні засоби їздили на розвантаження до пунктів призначення.

На полі виїзна охорона, діями яких безпосередньо керує начальник охорони ОСОБА_5 , за вказівкою ОСОБА_4 , за попередньою змовою з агрономами та представниками вантажних перевезень, направляли водіїв вантажівок до інших місць розвантаження, про що керівництву ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ «ВІТАГРО» відомо не було.

Діями водіїв керують ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_8 . У ОСОБА_6 в с. Дядьковичі Рівненського р-ну Рівненської області є територія «автобази», де відбувається стоянка вантажних транспортних засобів. На дану територію вантажівки ОСОБА_7 також завозили викрадене зерно для тимчасового зберігання, яке в подальшому перевозять до інших місць для продажу. Про збут зерна для ОСОБА_9 домовляються ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_8

05.03.2025, в період часу з 07:32 по 15:13 год. у вказаному кримінальному провадженні на підставі ухвал слідчих суддів проведено обшук земельних ділянок та житлових і нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельних ділянок за кадастровими номерами: №:01:001:0852, №:01:001:1111 та №:01:001:0050, в ході якого виявлено та вилучено: 4 біг-бега селітри, об`ємом по 500 кг «SeletraAmonowaAnvistar 34»; 3 біг-бега «Карбимид», вагою по 800 кг.

Так, підставами для накладення арешту на вилучене зерно сої та мінеральні добрива є те, що вказане майно є речовим доказом вчинення злочину у кримінальному провадженні № 0001463 від 29.10.2024, про що слідчим винесено відповідну постанову.

Отже, метою накладення арешту на вилучені мінеральні добрива, а саме селітру та карбимид, загальною вагою 2 тони та 2,4 тони відповідно, які вилучено на території (земельні ділянки), що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яку передано останньому на відповідальне зберігання є забезпечення збереження речових доказів.

Необхідність накладення арешту полягає в тому, що існують цілком обґрунтовані ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження вищезазначеного майна. Ненакладення арешту на зазначене майно призведе до фактично повного знищення слідів кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

За ч. 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі АРМА), для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» (далі Закон), АРМА здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року. Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються до АРМА не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора (п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону).

Відповідно до ч. 7 ст. 100 КПК України у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини 6 цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із ст. 171-173 цього Кодексу. Прокурор у випадку, передбаченому абзацом сьомим частини шостої цієї статті, не пізніше наступного робочого дня з моменту постановлення ухвали слідчого судді, суду надсилає копію цієї ухвали Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, із зверненням щодо прийняття активів, а також вживає невідкладних заходів щодо передачі цих активів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене майно, відповідає критеріям речових доказів відповідно до положень ст.98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр уважати, що указані речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а отже можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За таких обставин, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя уважає за необхідне накласти арешт із тимчасовим позбавленням права відчуження, розпорядження та користування на вказане майно.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна на даній стадії кримінального провадження не надано. На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Разом з тим, із прохальної частини клопотання про арешт майна слідує, що прокурор, який здійснює процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні, також просить передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () в управління для реалізації або передачі в управління за договором земельні ділянки з кадастровими номерами № :01:001:0852, № :01:001:1111 та №:01:001:0050, та які передано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на відповідальне зберігання за адресою: Рівненська область, с. Милостів, вул. Пересопницька, 9 Б.

При цьому матеріали клопотання не містять відомостей про вилучення указаних земельних ділянок у їх власника (володільця, користувача) та їх передачу на відповідальне зберігання, не визначено який процесуальний статус мають указані земельні ділянки у кримінальному провадженні, а також необґрунтовано необхідність їх передачі в управління Агенству. Зокрема, яка мета у кримінальному провадженні буде досягнута внаслідок таких дій та їх процесуальна необхідність вжиття.

У зв`язку із цим, слідчий суддя за результатами розгляду клопотання в цій частині прийшов до висновку про його необґрунтованість, та, як наслідок, про відмову у його задоволенні.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.100, 170-173, 372 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно:

- 4 біг-бега селітри, об`ємом по 500 кг «SeletraAmonowaAnvistar 34»;

- 3 біг-бега «Карбимид», вагою по 800 кг,

які передано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на відповідальне зберігання, шляхом встановлення заборони на вчинення будь-яких дій з ним, відповідно до розписки від 05.03.2025.

Передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених статей 1, 9, 1924 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів»:

?4 біг-бега селітри, об`ємом по 500 кг «SeletraAmonowaAnvistar 34» кожна;

?3 біг-бега «Карбимид», вагою по 800 кг, кожна,

які вилучено за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходяться на земельних ділянках із кадастровими номерами: № :01:001:0852, № :01:001:1111, №:01:001:0050, та які передано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на відповідальне зберігання згідно із розпискою від 05.03.2025.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення; якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_10