Провадження № 1-кп/638/1065/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань- ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в залі суду у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000764 від 05 червня 2024, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ізюм, Харківської області, громадянина України, не є особою з інвалідністю, на утриманні дітей та осіб похилого віку не має, не працюючого, фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

12.12.2019 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавленням волі, із застосуванням ст. 75 КК України з випробувальним терміном на 1 рік;

04.03.2020 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ст. 126-1, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 03.12.2021 по відбуттю строку покарання;

10.06.2024 Дзержинським районним судом м. Харкова за ст. 126-1 КК України до 1 року обмеження волі, -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 постановою Дзержинського районного суду від 30.05.2023 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства, що мало місце 13.05.2023 відносно своєї матері ОСОБА_5 .

Окрім того, постановами Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.01.2024 та 07.02.2024 ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства, що мало місце 17.01.2024 та 26.01.2024, відповідно.

Однак, незважаючи на притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності за фактом вчинення домашнього насильства ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив, та діючи умисно, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 за наступних обставин:

Так, ОСОБА_4 , 19.05.2024, близько 15:20 години, знаходячись в домоволодінні АДРЕСА_1 , в якій він спільно мешкає із потерпілою, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер та наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, вчинив психологічне насильство, відносно своєї матері ОСОБА_5 , яке полягало у висловлюванні на її адресу словесних образ з використанням ненормативної лексики та погрозами фізичною розправою на адресу останньої, що спричинило психологічне страждання потерпілій.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме: у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Окрім того, встановлено, що ОСОБА_4 , 24.06.2024, близько 20:00 години, знаходячись в домоволодінні АДРЕСА_1 , в якій він спільно мешкає із потерпілою, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер та наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, вчинив психологічне насильство, відносно своєї матері ОСОБА_5 , яке полягало у висловлюванні на її адресу словесних образ з використанням ненормативної лексики та погрозами фізичною розправою на адресу останньої, що спричинило психологічне страждання потерпілій.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст.126-1 КК Українивизнав повністю та пояснив, що вчинив злочини, які йому інкриміновано при викладених вище обставинах, обставини злочинів не оспорював, пояснив причини та обставини скоєного. Зазначив, що належні висновки для себе зробив.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до вимог ч.3,4 ст. 349 КПК України.

Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за ст.126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи..

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінальних правопорушень, особу винного та обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч.4 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_4 за ст.126-1 КК України є нетяжкими злочинами.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Ізюм, Харківської області, громадянин України, не є особою з інвалідністю, на утриманні дітей та осіб похилого віку не має, не працюючий, фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз 10.06.2024 Дзержинським районним судом м. Харкова за ст. 126-1 КК України.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , на підставі ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , на підставі ст.67 КК України суд визнає рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 10 червня 2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчинену злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчої установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення над ним нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

Кримінальні правопорушення в яких обвинувачується ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні вчинені 19 травня 2024 року та 26 червня 2024 року.

Тобто, одне правопорушення (епізод від 19 травня 2024 року) вчинене до постановлення Вироку Дзержинським районним судом м. Харкова від 10 червня 2024 року.

Положення ч. 4 ст. 70 КК України передбачають, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Друге правопорушення (епізод від 24 червня 2024 року) вчинене після постановлення Вироку Дзержинським районним судом м. Харкова від 10 червня 2024 року.

Тому суд вважає за необхідне при призначенні остаточного покарання обвинуваченому застосувати положення ч. 1 ст. 71 КК України, визначивши покарання за сукупністю вироків, та до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за поставленим Вироком Дзержинського районного суду м.Харків від 10 червня 2024 року та остаточно призначити покарання у виді обмеження волі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до нетяжких злочинів, конкретні обставини за яких вчинені дані правопорушення, особу винуватого, наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого та обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, і вважає за необхідне призначити йому остаточне покарання у виді обмеження волі.

Даний вид покарання є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Речових доказів та процесуальних витрат у вказаному кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст. ст.12, 62, 65, 67, 70, 71, 126-1 КК України, ст. 349, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст.126-1 КК України (епізод від 19 травня 2024 року) та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України застосувати покарання за вироками Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 черавня 2024 року та цим вироком шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначивши ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік з відбуттям покарання у кримінально-виконавчої установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення над ним нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст.126-1 КК України (епізод від 24 червня 2024 року) та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

У відповідності з ч. 1 ст.71КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складення покарання, призначеного за цим вироком, та покарання, призначеного за Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 червня 2024 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць з відбуттям покарання у кримінально-виконавчої установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення над ним нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1