Справа № 462/114/25
провадження 1-кс/462/52/25
У Х В А Л А

08 січня 2025 року м. Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , ознайомившись із матеріалами скарги ОСОБА_2 бездіяльність Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення,

встановив:

07.01.2025 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність посадових осіб Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей поданої ним заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення, покликаючись на те, що 03.01.2025 звертався у Відділі поліції № 1 в інтересах держави з приводу корупційної схеми роботи підпільних казино із повідомленням про злочин, вказане повідомлення було передано ВП № 1 для розгляду як звернення громадян, всупереч вимогам ст. 214 КПК України, у зв`язку із чим 04.01.2025 звернувся із повідомленням про злочин з приводу приховування від слідства фактів правопорушень, яке зареєстровано ВП № 1 за № 251. За фактом порушення вимог ст. 214 КПК України, просить скаргу задоволити, зобов`язати слідчі органи виконати вимоги ч. 9 ст. 214 КПК України. Виконати вимоги Закону України «Про запобігання корупції».

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до висновку, що провадження за такою не може бути відкрито та матеріали скарги слід повернути скаржнику з таких підстав.

Згідно частини 1 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, бездіяльністю слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Для відкриття провадження за скаргою на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора у слідчого судді мають бути наявні достатні дані про те, що прокурор, слідчий чи дізнавач отримав заяву або повідомлення про кримінальне правопорушення, однак не вніс відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Тобто, системний аналіз положень ст.214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача, чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-карного діяння.

Поруч з цим, згідно з вимогами ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо:1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді;

3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Враховуючи положення п.1 ч.2 ст.304 КПК України, до початку розгляду скарги слідчий суддя повинен переконатися, що скарга подана саме особою, яка має таке право, з дотриманням строків, передбачених ч.1 ст.304 КПК України, на оскарження рішень, дій чи бездіяльності дізнавача, слідчого чи прокурора, та що скарга підлягає розгляду в цьому суді.

Форма та зміст скарги мають відповідати вимогам КПК України, у тому числі до скарги мають бути долучені докази на підтвердження факту наявності звернення заявника до органу досудового розслідування.

Однак, із поданої ОСОБА_2 скарги слідчий суддя позбавлений можливості перевірити, викладені у скарзі обставини, а саме неможливо встановити та перевірити чи дійсно особа зверталась до заявлених нею у скарзі органів, оскільки скаржником, окрім покликань на факти звернення саме до ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області у тексті самої скарги, жодних інших доказів на підтвердження факту звернення до вказаної установи із заявою про вчинення кримінального правопорушення та отримання ВП № 1 заяви ОСОБА_2 не долучено, зокрема скаржником не долучено ні примірника заяви про кримінальне правопорушення, відомості за якою за покликанням скаржника всупереч вимогам ст. 214 КПК України не внесено до ЄРДР, ні доказів на підтвердження отримання та реєстрації таких суб`єктами владних повноважень, якими, на думку скаржника, допущено бездіяльність щодо невнесення відомостей.

Крім того, прохальна частина поданої ОСОБА_2 скарга не містить конкретизованих вимог щодо того, з приводу невнесення відомостей до ЄРДР за якою саме заявою-повідомленням про вчинення злочину подано таку скаргу, оскільки згідно змісту скарги останній покликається на недотримання вимог ст. 214 КПК України і щодо поданого ним повідомлення про злочин від 03.01.2025, і щодо повідомлення про злочин від 04.01.2025.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Неподання заявником до скарги належних доказів, з урахуванням вимог ст. 7, 22, 26 КПК щодо диспозитивності кримінального провадження, унеможливлює визначення слідчим суддею питання щодо додержання встановлених ст.303 КПК України підстав звернення суб`єкта відповідної скаргою, що має істотне значення при вирішенні питання про прийняття скарги до розгляду.

Окрім того, згідно ст. 10 КПК не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, громадянства, освіти, роду занять, а також за мовними або іншими ознаками. З вказаних принципів КПК вбачається відсутність обов`язку суду на збирання доказів з власної ініціативи, обов`язок надання доказів на підтвердження обставин на які посилаються сторони покладається на них.

Відтак, зважаючи на те, що слідчому судді не надано належного доказу звернення заявником із заявою про вчинене кримінальне правопорушення та отримання такої відповідним органом, дії якого оскаржуються, а відтак на даному етапі слідчий суддя позбавлений можливості встановити як факт самого звернення, так і початок перебігу строку на оскарження бездіяльності уповноваженої особи суб`єкта владних повноважень, скаргу ОСОБА_2 слід повернути скаржнику, роз`яснивши при цьому норми ч. 7 ст. 304 КПК України, згідно якої повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду.

Керуючись ст. 303, 304, 395 КПК України,

постановив:

Скаргу ОСОБА_2 бездіяльність Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення - повернути заявнику.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 462/114/25.

Слідчий суддя: ОСОБА_1