Справа № 192/134/25
Провадження № 1-в/192/90/25
Ухвала

Іменем України

06 лютого 2025 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області заяву ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)», про застосування законодавства про декриміналізацію злочинів за ст. 185 КК України, засудженого

08.12.2020 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,

17.01.2022 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, за змістом якої просить переглянути його вирок, ухвалений Мелітопольським районним судом від 12.01.2022, згідно зі змінами законодавства (декриміналізація ст. 185 КК України) та застосувати до нього норми ч. 2 ст. 74 КК України.

У судовому засіданні засуджений заяву підтримав.

Прокурор проти задоволення заяви не заперечувала.

Заслухавши засудженого та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким, зокрема були внесені зміни до ст. 51 КУпАП.

Статтею 51 КУпАП у редакції Закону від 18.07.2024 № 3886-ІХ встановлена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

За змістом п.п. 169.1.1 п.169.1 ст. 169 розділу IV ПК України сума податкової пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Судом встановлено, що 08 грудня 2020 року вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_3 був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців. Згідно з цим вироком ОСОБА_3 вчинив крадіжку майна 07 вересня 2020 року на суму 999,07 грн, 09 вересня 2020 року на суму 943,89 грн та 11 вересня 2020 року на суму 729,26 грн.

17 січня 2022 року ОСОБА_3 засуджений вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08 грудня 2020 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Згідно з цим вироком ОСОБА_3 вчинив крадіжку майна 16 січня 2021 року о 12 год 50 хв на суму 1214,40 грн, 16 січня 2021 року о 14 год 00 хв на суму 638 грн, 23 січня 2021 року закінчений замах на крадіжку майна на суму 1230,40 грн, 02 лютого 2021 року крадіжку майна на суму 873,48 грн, 04 лютого 2021 року на суму 1500 грн, 06 квітня 2021 року на суму 1056,85 грн, 16 жовтня 2021 року на суму 398 грн.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 2102 гривня, отже сума податкової пільги складає 1051 грн, а 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з огляду на податкову соціальну пільгу 2102 грн (1051 грн х 2).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 2270 гривні, отже сума податкової пільги складає 1135 грн, а 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з огляду на податкову соціальну пільгу 2270 грн (1135 грн х 2).

Тобто, вартість викраденого ОСОБА_3 майна 07 вересня 2020 року на суму 999,07 грн, 09 вересня 2020 року на суму 943,89 грн, 11 вересня 2020 року на суму 729,26 грн, 16 січня 2021 року о 12 год 50 хв на суму 1214,40 грн, 16 січня 2021 року о 14 год 00 хв на суму 638 грн, 02 лютого 2021 року на суму 873,48 грн, 04 лютого 2021 року на суму 1500 грн, 06 квітня 2021 року на суму 1056,85 грн, 16 жовтня 2021 року на суму 398 грн та вартість майна, на викрадення якого він вчинив замах 23 січня 2021 року, яка склала 1230,40 грн, була меншою, ніж 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожним з епізодів.

Отже, на засудженого ОСОБА_3 розповсюджується дія Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ, яким частково декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_3 вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08 грудня 2020 року та вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 січня 2022 року був засуджений за діяння, караність яких законом усунена, а саме крадіжки майна на суми, та замах на крадіжку майна, які не перевищують двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то суд доходить висновку, що заяву засудженого потрібно задовольнити та звільнити його від покарання, призначеного цим вироком за вказані кримінальні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст. 539 КПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Негайно звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08 грудня 2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Негайно звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 січня 2022 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1