Справа № 717/68/24
Н/п 1-кс/717/71/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року слідчий суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

підозрюваного: ОСОБА_4

розглянув клопотання прокурора Дністровської окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комарів Сокальського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 .

Встановив:

Прокурор Дністровської окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що в період дії в Україні воєнного стану, достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон чоловікам - громадянам України віком від 18 до 60 років, вчинив кримінальне правопорушення пов?язане із організацією незаконного переправлення громадян України через державний кордон України. За допомогою програми «ТікТок» ОСОБА_5 консультував про механізм та умови незаконного перетину державного кордону України. 06.01.2024 року ОСОБА_5 організував перевезення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з м. Львів на територію Дністровського району Чернівецької області, де мав відбутися незаконний перетин кордону поза пунктом пропуску. Під час перевезення ОСОБА_5 надав поради та інструкції з метою безперешкодного проїзду до ділянки державного кордону та обходу блокпостів на території Дністровського району. На околиці с. Іванівці Дністровського району Чернівецької області 06.01.2024 року о 17 годині 45 хвилин ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були викриті та затримані військовослужбовцями ДПС України.

Крім того, діючи за вказівками організатора вчинення злочину, на початку січня 2024 року ОСОБА_5 за допомогою мобільного за стосунку «Telegram консультував ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які бажали незаконної виїхати за межі України, надавав інструкції про механізм та умови незаконного перетину державного кордону України. 10 січня 2024 року ОСОБА_5 організував перевезення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з м. Львів на територію Дністровського району Чернівецької області, де мав відбутися незаконний перетин кордону поза пунктом пропуску. Під час перевезення ОСОБА_5 надав поради та інструкції з метою безперешкодного проїзду до ділянки державного кордону та обходу блокпостів на території Дністровського району. В с. Лівинці Дністровського району Чернівецької області 10 січня 2024 року о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 були викриті та затримані військовослужбовцями ДПС України.

Крім того, діючи за вказівками організатора вчинення злочину, на початку січня 2024 року ОСОБА_5 при особистій зустрічі 11 січня 2024 року та за допомогою мобільного за стосунку «Telegram консультував ОСОБА_13 , який бажав незаконної виїхати за межі України, надавав інструкції про механізм та умови незаконного перетину державного кордону України. 11 січня 2024 року ОСОБА_5 організував перевезення ОСОБА_13 з м. Львів на територію Дністровського району Чернівецької області, де мав відбутися незаконний перетин кордону поза пунктом пропуску. Під час перевезення ОСОБА_5 надав поради та інструкції з метою безперешкодного проїзду до ділянки державного кордону та обходу блокпостів на території Дністровського району. На околиці с. Каплівка Дністровського району Чернівецької області 11 січня 2024 року о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_13 був викритий та затриманий військовослужбовцями ДПС України.

Кримінальні правопорушення у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 кваліфіковані слідчим за ч.3 ст. 332 КК України, як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, за кваліфікуючими ознаками вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, вчинені повторно та з корисливих мотивів.

Крім того, 15 лютого 2024 року ОСОБА_5 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_2 , був повідомлений про прибуття для відправки у війська. Діючи умисно, без поважних причин, не маючи правових підстав на відстрочку від призову, усвідомлюючи значення та протиправний характер свої дій, ОСОБА_4 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 кваліфіковане слідчим за ст.336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації , на особливий період.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_4 підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказів.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для обрання щодо нього запобіжного заходу.

Частиною 6 ст. 193 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З матеріалів доданих до клопотання також встановлено, що ОСОБА_4 дійсно переховується від органу досудового розслідування, залишив територію України та оголошений у міжнародний розшук.

При обранні запобіжного заходу враховується, що наявні докази вчинення підозрюваним злочинів є вагомими. У разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру 15 квітня 2024 року.

Підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 злочину є обґрунтованою.

Наявні достатні підстави вважати, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК на які вказує слідчий, а саме підозрюваний, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Постановою слідчого Дністровського районного відділу поліції від 10 лютого 2025 року ОСОБА_4 оголошений у міжнародний розшук.

Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України - тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Оцінюючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених п. 1 та п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд погоджується із доводами прокурора про їх наявність, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України. Санкція ч.3 ст.332 КК України відносить цей злочин до тяжких, та за нього передбачена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за його вчинення у разі доведення вини, підозрюваний може переховуватися від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також намагатися вплинути на свідків з метою уникнути відповідальності.

З урахуванням сукупності вищенаведених обставин, суд вважає підтвердженими наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Суд вважає, що сторона захисту не навела інших обставин, які б дозволяли інакше оцінити наявність або ж відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України та ґрунтуючись на досліджених матеріалах та поясненнях учасників провадження, суд врахує наступні обставини: 1) надані відомості свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України; 2) злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до тяжких і у разі визнання його винуватим, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років; 3) обвинувачений не має постійного місця роботи; 4) раніше не судимий, 5) ОСОБА_4 порушив вимоги запобіжного заходу у виді застави та залишив територію України.

Суд також враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо сторона обвинувачення доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (ч. 1 ст. 184 КПК України). Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування "обґрунтованої ймовірності", за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Застосовуючи такий запобіжний захід як тримання під вартою, слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, вчиненого в період дії воєнного стану, порушив вимоги запобіжного заходу у виді застави, що свідчить про неможливість запобігання ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою.

Обставини які свідчать про існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, для запобігання цим ризикам, обґрунтовуються листом Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

Згідно до ч.4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається..

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставічастини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-179, 182 -184, 193-194 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Дністровської окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У відповідності до вимог ч.6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Виконання ухвали доручити Дністровському районному відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1