УХВАЛА

іменем України

Справа № 126/582/25

Провадження № 1-кс/126/261/2025

"28" березня 2025 р. м. Бершадь

Слідчий суддя Бершадського районного суду Вінницької області ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши клопотання начальника Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 13.03.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 191, ч.1ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До Бершадського районного суду Вінницької області надійшло клопотання начальника Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 13.03.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 191, ч.1ст.366 КК України.

Обгрунтовуючи подане клопотання прокурор стверджує, що слідчим відділенням відділу поліції № 1 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000082 від 13.03.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що маючи статус та повноваження службової особи, діючи в умовах воєнного стану, введеного указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами та доповненнями, зокрема згідно Указу Президента від 26.07.2023 №451/2023, затвердженого Законом №3275-ХІ від 27.07.2023), у ОСОБА_4 у невстановлений слідством час, але не пізніше 11.09.2023, виник кримінально-протиправний умисел, направлений на заволодіння бюджетними грошовими коштами, які було виділено для оплати робіт за договором № 77 від 08.09.2023, шляхом зловживання своїм службовим становищем, як суб`єкта господарювання.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на заволодіння бюджетними грошовими коштами, діючи умисно з корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх суспільно небезпечні наслідки, у не встановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_4 11.09.2023 склав та підписав Акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт від 11.09.2023 за результатами виконання договору № 77 від 08.09.2023, укладеного між ним та Ольгопільською сільською радою на загальну суму виконаних робіт 199 750 гривень по об`єкту - поточний ремонт дороги по вулиці Мазурівка в с. Стратіївка Ольгопільської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області. При цьому ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що роботи, зазначені в Акті № 1 від 11.09.2023 приймання виконаних будівельних робіт за результатами виконання договору № 77 від 08.09.2023 не виконанні у повному обсязі, вніс до нього завідомо неправдиві відомості про їх виконання, який у подальшому подав до Ольгопільської сільської ради, за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, вул. Центральна, буд. 131, службові особи якої не були обізнані про кримінально-протиправний умисел ОСОБА_4 , для здійснення відповідних розрахункових операцій щодо оплати робіт за вказаним Договором на загальну суму 199 750 гривень на користь отримувача ОСОБА_4 .

У ході досудового розслідування встановлено, що обсяги та вартість фактично виконаних будівельних робіт по об?єкту - поточний ремонт дороги по вулиці Мазурівка в с. Стратіївка Ольгопільської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, на якому виконувались роботи згідно договору від 08.09.2023 № 77, не відповідають обсягам та вартості, зазначеним в Акті № 1 приймання виконаних будівельних робіт від 11.09.2023. Загальна вартість невідповідностей виконаних робіт із урахуванням матеріалів, загальновиробничих витрат, прибутку та єдиного податку за ставкою 5% становить - 149 601 гривень.

Таким чином, зважаючи на це, ОСОБА_4 достовірно розуміючи, що фактичні обсяги виконаних робіт відповідно до договору № 77 від 08.09.2023 не відповідають договірній ціні за договором, 11.09.2023 у не встановленому досудовим розслідуванням місці, являючись службовою особою, у зв`язку з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з корисливим мотивом, підписав акт приймання виконаних робіт (форма КБ-2в), чим підтвердив виконання своїх зобов`язань та робіт за договором, з метою одержання в подальшому неправомірної вигоди у вигляді бюджетних грошових коштів на загальну суму 149 601 гривень, які складають суму невідповідностей виконаних робіт.

Отже, реалізувавши свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, у зв`язку із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, шляхом зловживання службовим становищем, умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою заволодіння чужим майном, а саме - бюджетними грошовими коштами, шляхом отримання їх на свій банківський рахунок, заволодів бюджетними грошовими коштами в сумі 149 601 гривень, які складають суму завищення за результатом виконаних будівельних робіт за договором № 77 від 08.09.2023.

Окрім того, досудовим розслідування встановлено, що відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарська України № 293 від 05.07.2013 «Про прийняття національного стандарту ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013», стандарт носить обов`язковий характер при визначенні вартості будівництва об`єктів, що споруджуються за рахунок бюджетних коштів та коштів комунальних підприємств. Кошторис, який визначає вартість виконаних будівельних робіт за період, встановлений у договорі, складається за примірною формою № КБ-2в «Акт приймання виконаних будівельних робіт» та примірною формою № КБ-3 «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати».

Отже, зазначені документи містять зафіксовану на матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує певні події та факти, спричиняють наслідки правового характеру, складаються повноваженими особами, з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити, тобто за критеріями, які визначені у примітці до ст. 358 КК України, відносяться до офіційних документів.

В ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлений слідством час, але не пізніше 11.09.2023, у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , як службової особи, виник кримінально-протиправний умисел на внесення до Акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт від 11.09.2023 (форма КБ-2в) за договором № 77 від 08.09.2023, укладеним між ним та Ольгопільською сільською радою, який є офіційним документом, завідомо неправдивих відомостей.

Реалізуючи кримінально-протиправний умисел, направлений на внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційного документу, ОСОБА_4 у невстановлений слідством час, але не пізніше 11.09.2023, у невстановленому місці, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, усвідомлюючи неправдивий характер відомостей, шляхом внесення інформації, яка не відповідає дійсності, вніс до Акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) від 11.09.2023 за договором № 77 від 08.09.2023 за фактом виконання будівельних робіт по об?єкту - поточний ремонт дороги по вулиці Мазурівка в с. Стратіївка Ольгопільської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, завідомо недостовірні відомості щодо ямкового ремонту асфальтобетонного покриття доріг та перевезення асфальтобетону самоскидами, які виконані підрядником не у повному обсязі, та підписав вказаний акт.

Зокрема, встановлені наступні невідповідності обсягів виконаних будівельних робіт, які зазначені у вказаному Акті від 11.09.2023 № 1, обсягам фактично виконаних робіт:

- ямковий ремонт асфальтобетонного покриття доріг одношарового товщиною 50 мм, площею ремонту до 5 м2 (одиниця виміру м2), кількість по Акту - 235, фактична кількість - 59. Різниця по одиницям виміру 176 м2. Різниця по прямим витратам - 117 535 гривень;

- перевезення асфальтобетону самоскидами (одиниця виміру т), кількість по Акту 27,966 т, фактична кількість - 7,021 т. Різниця по одиницям виміру - 20,946 т. Різниця по прямим витратам - 15775 гривень.

Загальна вартість невідповідностей виконаних робіт із урахуванням матеріалів, загальновиробничих витрат, прибутку та єдиного податку за ставкою 5% становить - 149 601 гривень.

У подальшому, відповідно до платіжної інструкції № 7 від 11.09.2023, на підставі вказаного Акту, платником Ольгопільською сільською радою, яка розташована за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, вул. Центральна, буд. 131, службові особи якої не були обізнані про кримінально-протиправний умисел ОСОБА_4 , 11.09.2023 було здійснено перерахування на користь отримувача ОСОБА_4 грошових коштів на загальну суму 199 750 гривень, у тому числі 149 601 гривень, які складають суму завищення за результатом виконаних будівельних робіт, згідно договору № 77 від 08.09.2023, які були отримані підрядником ОСОБА_4 .

Під час досудового розслідування ОСОБА_4 25.03.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стан та внесення до офіційного документа завідомо неправдивих відомостей.

У зв`язку з вищевикладеним виникла необхідність у накладені арешту на майно.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність,

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши клопотання прокурора та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт допускається для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У такому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 цього Кодексу.

25.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем , вчинене в умовах воєнного стану та внесення до офіційного документа завідомо неправдивих відомостей.

На час звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту, ОСОБА_4 не було відшкодовано шкоду спричинену кримінальним правопорушенням.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів у власності ОСОБА_4 перебуває житловий будинок загальною площею 247,8 кв.м., житловою площею 39,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що арешт майна з метою забезпечення вимог про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, може бути застосований не до будь-якої особи, а лише до тієї, що вчинила кримінальне правопорушення або яка в силу закону несе цивільно-правову відповідальність за дії особи, що спричинили шкоду.

Наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України підтверджується повідомленням про підозру від 25.03.2025.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних дійшов висновку, що надані прокурором матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Враховуючи, що заявлена прокурором мета - забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), може бути досягнута через застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, що перебуває у власності підозрюваного, оскільки таке його незастосування може призвести до вжиття підозрюваним заходів для його відчуження, а тому слідчий суддя вважає, що накладення арешту на майно на даному етапі є цілком обґрунтованим і необхідним для забезпечення кримінального провадження.

Беручи до уваги зазначене, слідчий суддя переконаний, що накладення арешту на майно на даному етапі досудового розслідування, з урахуванням досліджених обставин з якими процесуальний закон, відповідно до ст.173 КПК України, пов`язує таке накладення арешту, у цьому випадку є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження, що виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи та свідчить про достатність підстав для задоволення заявленого прокурором клопотання.

Керуючись ст.ст.170-173,309,376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ :

Клопотання начальника Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 13.03.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 191, ч.1ст.366 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок загальною площею 247,8 кв.м , житловою площею 39,4 кв.м за адресою АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживаючий в АДРЕСА_2 , з метою забезпечення відшкодування завданої майнової шкоди із забороною відчуження та розпорядження даним майном.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1