Провадження 1-кп/522/1316/25
УХВАЛА

28.01.2025 м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ЄРДР № 0000651 від 25.09.2023, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харцизьк Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

08.07.2020 Комінтернівським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі із конфіскацією майна;

13.12.2022 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд надійшов обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, крім того заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 терміном на шістдесят днів, з альтернативою визначення застави, встановленої попередньою ухвалою суду, а саме: у 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, посилаючись на те, що розгляд кримінального провадження ще не завершено, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування зазначеного запобіжного заходу не змінились та не відпали.

Захисник ОСОБА_5 проти призначення обвинувального акту до судового розгляду не заперечував, проте заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підзахисного, посилаючись на необґрунтованість заявлених ризиків, у зв`язку з чим просив змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, зокрема на домашній арешт або зменшити розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані матеріали, суд встановив наступне.

Кримінальне провадження підсудне Приморському районному суду м. Одеси, обвинувальний акт в цілому відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України для закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акту прокурору не встановлено.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому провадженні, суддею одноособово.

Також, встановлено, що ухвалою суду від 05.12.2024 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 02.02.2025 та визначено в якості альтернативного запобіжного заходу заставу у 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332КК України та у разі визнання винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При цьому, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також суд враховує, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не одружений, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення тяжкого злочину. Зазначене свідчить про відсутність міцних соціальних зав`язків у обвинуваченого та його схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

За даних обставин, суд приходить до висновку про доведеність прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: спроб переховування від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення, що є підставою для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Наявні відомості про особу обвинуваченого у сукупності з іншими обставинами, що підлягають врахуванню відповідно до положень ст. 178 КПК України доводять, що на даній стадії кримінального провадження більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе запобігти наявним ризикам.

Доказів того, що наявні підстави, які унеможливлюють тримання обвинуваченого в умовах слідчого ізолятору за станом здоров`я, стороною захисту не надано, та в ході розгляду судом - не встановлено.

З урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку останнього та запобігти вищевикладеним ризикам.

Крім того, продовжуючи обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, керуючись ч. 4 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне залишити раніше обрану обвинуваченому заставу, визначену у межах передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 грн.

На думку суду, внесення застави у зазначеному розмірі здатне гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 314, 315, 176-178, 182, 183, 331, 370, 372, 376, 395, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України у залі судового засідання №107 Приморського районного суду м. Одеси за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 33 03.02.2025 о 15:30.

Судовий розгляд кримінального провадження провадити у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Викликати у судове засідання учасників судового провадження.

Клопотання прокурора задовольнити, продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 60 днів, тобто строк дії ухвали до 28 березня 2025 року.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 в якості альтернативного запобіжного заходу заставу - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 грн.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою до суду, яким розглядається кримінальне провадження, протягом дії зазначеного запобіжного заходу та покласти на обвинуваченого строком на 2 місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) не відлучатися з м. Одеса без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвала, в частині продовження строку тримання під вартою, може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення. Заперечення проти ухвали в зазначеній частині можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Суддя ОСОБА_1