Провадження 1-кс/193/32/25
У Х В А Л А

іменем України

07 лютого 2025 року сел. Софіївка

Слідчий суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власниці майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції № 9 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровської області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_4 , який здійснює повноваження у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 від 10.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

05.02.2025 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області звернувся слідчий СВ ВП № 9 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровської області ст.. лейтенант поліції ОСОБА_4 із клопотанням погоджений з прокурором Софіївського відділу Криворізької східної окружної прокуратуру ОСОБА_5 про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що 10.09.2024 до ВП № 9 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що в період часу з 17.08.2024 по 24.08.2024 невстановлена особа здійснила крадіжку грошових котів у сумі 150 000 гривень з картки АТ КБ «ПриватБанк», якою користувалась заявниця, чим завдала ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

За даним фактом було розпочато кримінальне провадження, внесене 10.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вказує, що під час досудового розслідування даного кримінального провадження в ході допиту потерпілої ОСОБА_6 встановлено, що остання має проблеми зі здоров`ям, а саме рак прямої кишки 2-го ступеню, у зв`язку з чим проходила амбулаторне лікування у лікарнях міста Кривого Рогу та Софіївської селищної ради. 01 травня 2023 року її син, ОСОБА_7 , який проходив військову службу загинув в зоні ведення бойових дій, у зв`язку з чим з липня 2023 року вона отримує грошові кошти, які надсилають її на банківську картку для виплат. З липня-серпня 2023 року, у ОСОБА_6 та ОСОБА_8 зав`язалися дружні та довірчі відносини, вона просила останню щоб вона показала як знімати грошові кошти з банківської картки за допомогою банкомату. Для чого ОСОБА_6 особисто повідомила ОСОБА_8 пін-код від своєї банківської картки. Після чого ОСОБА_8 самостійно за допомогою банківської картки ОСОБА_6 з її дозволу, але без її присутності знімала грошові кошти з банкомату та робили різні покупки в сел. Софіївка Криворізького району. В середині серпня 2024 року ОСОБА_6 виявила, що її банківська картка для виплат зникла, після чого вона заблокувала втрачену банківську картку у відділенні ПриватБанку. Крім того, потерпіла пояснила, що в місті Кривому Розі перебувала тільки з приводу своєї хвороби в лікарнях, інші заклади чи магазини міста не відвідувала, будь-яких покупок особисто не робила. Зокрема ювелірні вироби, побутову техніку, мобільні телефони, меблі вона не купувала і дозволу на зняття коштів на їх придбання вона не давала. В містах Києві та Дніпрі особисто була востаннє приблизно 25-ть років тому проїздом.

Так, що під час досудового розслідування було проведено ряд слідчих дій, під час яких встановлено, що в період часу з червня 2024 року по вересень 2024 року ОСОБА_8 в магазинах міст Дніпра, Кривого Рогу та селища Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області здійснювала покупки мобільних телефонів, побутової техніки та ювелірних виробів, які вона придбавала не тільки для власних потреб, а й дарувала іншим своїм знайомим та близьким.

Вказує, що до вчинення даного кримінального правопорушення може бути причетна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка відповідно до показань свідків неодноразово була присутня разом із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , коли остання в період часу з червня 2024 року по вересень 2024 року здійснювала покупки за допомогою банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , яка належить потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, під час проведення обшуку житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 , 1994 року народження, на підставі слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 04.02.2025, було виявлено та вилучено із спальної кімнати ігрову приставку сірого кольору та джойстик до неї, які поміщені до спеціального пакету НПУ № RIC2221828, плюшевого ведмедя бежевого кольору висотою 1,5 м. та плюшевого ведмедя рудого кольору висотою один метр, які поміщені до мішка темно-земельного кольору та опечатано бірками.

Враховуючи те, що вказані предмети та речі є предметами здобуті злочинним шляхом, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою схоронності, запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, слідчий вважає за необхідне накласти арешт на зазначені предмети та речі.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити його у повному обсязі. При цьому пояснивши, що речі вилучені у ОСОБА_3 під час обшуку, має значення для кримінального провадження, оскільки вони здобуті злочинним шляхом. Вказує, що ОСОБА_8 вказані речі були придбані за рахунок потерпілої ОСОБА_6 , з використанням її банківської картки та за готівку, про що було надано ним виписку по рахунку яка підтверджує здійснення покупки у дитячому магазині вилучених у ОСОБА_3 іграшок.

Власник майна ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що вилучені іграшки та ігрова приставка дійсно були подаровані ОСОБА_8 її дитині, як хрещеною матір`ю на свято її хрещення. Звідки ОСОБА_8 брала гроші на прибання цих іграшок, їй не відомо.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, зміст клопотання та вислухавши доводи учасників судового засідання, слідчий суддя доходить до такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення тощо.

Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Стаття 170 КПК встановлює, що арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення.

При цьому, згідно з абз. 1 ч. 3 ст. 171 КПК України для збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно може бути речовим доказом.

Водночас, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України. До таких ризиків відноситься можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

До того ж, за змістом ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для третіх осіб.

Отже, з аналізу зазначених норм КПК України, при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя має встановити:

1) існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину такої тяжкості, що дозволяє застосування арешту майна;

2) таке майно, відноситься до виду майна, на яке можна накладати арешт та перебуває у власності осіб, щодо майна яких його дозволено накладати арешт;

3) таке майно відповідає ознакам речового доказу;

4) за допомогою арешту можливо досягнути завдань, для виконання яких прокурор звертається із клопотанням;

5) наслідки арешту майна для осіб, чиї права обмежуються, будуть розумними та співрозмірними із завданнями цього кримінального провадження.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, визначено що до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В судовому засіданні встановлено, що у ВП №9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування внесеного 10.09.2024 за № 0000191 за правовою кваліфікацією передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Підозрюваною у вчинені вказаного кримінального правопорушення є ОСОБА_8 .

Так у рамках вказаного кримінального провадження, слідчим проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 03.02.2025, в ході якого було виявлено та вилучено у спальній кімнаті дві м`яких іграшки, а саме ведмідь висотою 1,5 метрів бежевого кольору та ведмідь рудого кольору висотою один метр та ігрову приставку із джойстиком.

Постановою слідчого від 04.02.2025 вилучені речі були визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання щодо накладення арешту на майно слідчий суддя у кожному окремому випадку враховано обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність події кримінального правопорушення, наявність правових підстав накладення арешту на виявлене та вилучене майно, відношення його до вчиненого кримінального правопорушення тощо.

Як зазначалося вище, арешт з метою збереження речового доказу може накладатися на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи.

Так, слідчим у своєму клопотанні наголошено на тому, що виявлені та вилучені речі у ОСОБА_3 під час проведення обшуку є предметами та речами здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, однак при цьому слідчим не надано належних та допустимих доказів вважати, що вилучені м`які іграшки та ігрова приставка разом із джойстиком мають ознаки речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки надана до суду виписка про рух коштів банківської картки потерпілої ОСОБА_6 не підтверджує наявність обгрунтованої підстави вважати, що саме ці іграшки були придбані ОСОБА_8 у дитячому магазині.

Так, згідно даних виписки з банку, на яку посилається слідчий, 11.08.2024, тобто на той час коли банківська картка потерпілої знаходилася у підозрюваної ОСОБА_8 , у магазині дитячих іграшок "Дивоцвіт" було придбано товарів на загальну суму 5 758 грн. Відтак, ця виписка містить лише перелік здійснення фінансових операцій та назву магазинів де здійснювалося списання коштів, однак без зазначення конкретного переліку придбаного майна, інших доказів, зокрема таких як квитанції/чеку, відео із приміщення магазину тощо, якими б можливо було підтвердити купівлю вказаних речей (іграшок) ОСОБА_8 з використанням належної потерпілій банківської картки, слідчий не надав.

Таким чином слідчим не надано належних та допустимих доказів, які б чітко вказували на обґрунтованість прямого відношення вилучених речей, як доказів до вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що слідчим в клопотанні не доведено наявність будь-яких підстав вважати, що вилучені під час обшуку вищевказані дитячі м`які іграшки та ігрова приставка можуть бути використані як докази певного факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто, останні не відповідають критеріям, що передбачені ст.98 КПК України, у зв`язку з чим підстави для арешту вказаних речей відсутні.

Керуючись ст. 98,170-173 КПК України, слідчий судя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого ВП № 9 Криворізького районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровської області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про арешт майна, - відмовити.

Негайно повернути ОСОБА_3 майно (дитячі іграшки: два плюшевих ведмедя та одну ігрову приставку), що було тимчасово вилучене за протоколом обшуку її житла від 04.02.2025.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

У зв`язку з неявкою усіх учасників судового провадження, фіксація оголошення повного тексту цієї ухвали 10 лютого 2025 року звукозаписувальними технічними пристроями не здійснювалася.

Слідчий суддя ОСОБА_1