Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1385/25
Провадження №: 1-кс/332/73/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянув винесене в кримінальному провадженні № 0000177 від 20.03.2025 № клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієво Донецької області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, неодруженого, який на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000177від 20.03.2025 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, в рамках якого ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру в наступній редакції.

20 березня 2025 року, близько 01 години 55 хвилини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , вирішив повідомити до органу Національної поліції України про замінування Відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Посадочна, 4-А.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, об`єктом якого стала будівля, що забезпечує діяльність органів державної влади, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, у вигляді шкоди громадській безпеці, бажаючи настання таких наслідків, достовірно знаючи, що вказане вище повідомлення про замінування Відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області є неправдивим, розуміючи, що таке повідомлення викличе обстановку страху населення, зателефонував зі свого мобільного телефону марки «NOKIA», який має наступний міжнародний ідентифікатор мобільного обладнання (IMEI), а саме ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , в якому знаходилась сім - карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з номером телефону - НОМЕР_2 , на номер оператора «102» та повідомив, що Відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Посадочна, 4-А, заміноване.

Таким чином ОСОБА_5 , за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, а саме - завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, об`єктом якого стала будівля, що забезпечує діяльність органів державної влади.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , обґрунтовуючи тим, що останній, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, є обвинуваченим в інших кримінальних провадженнях за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 125 КК України, обвинувальні акти за якими скеровані до суду, у зв`язку із чим, перебуваючи на свободі може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор та слідчий наполягали на задоволенні клопотання, вказуючи на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 вчиненні інкримінованого злочину та наявності ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував щодо своєї причетності до інкримінованого йому кримінального правопорушення, при цьому просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Захисник в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та просив відмовити у його задоволенні, зазначивши, що його підзахисний є учасником АТО, ризики не доведені, переховуватися його підзахисний наміру не має, просив обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання племінника свого підзахисного.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши доводи клопотання, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

20.03.2025 о 12 годині 17 хвилин (фактичний час затримання 08 година 00 хвилин 20.03.2025) ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

20.03.2025 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

Прокурором та слідчим надані достатні докази того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, рапортом, актом перевірки об`єкту на наявність вибухотехнічних предметів, протоколом огляду місця події; протоколом допиту свідка; протоколом огляду оптичного носія інформації, матеріалами виконання доручення в порядку ст. 40 КПК України, протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , протоколом огляду мобільного телефону, іншими матеріалами.

Суд вважає доведеним, що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та усвідомлення ОСОБА_5 невідворотності покарання за його скоєння, відсутність неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні, є ризик того, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_5 може знищити, спотворити або сховати речі, документи, які мають важливе значення для встановлення обставин кримінального провадження, а саме речі та предмети, що містять відомості про його причетність до інкримінованого злочину, які зберігаються у місцях, які підлягають встановленню під час проведення досудового розслідування. Крім того з метою уникнення покарання ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, , у тому числі й шляхом погроз, умовлянь схилити їх до дачі неправдивих показів, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які, згідно зі ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню.

Судом також враховано стенограму аудіо-запису повідомлення про замінування, де міститься манера спілкування ОСОБА_5 зі співробітниками поліції та вживання ним ненормативної лексики, що свідчить про нехтування останнім загальноприйнятих норм та правил поведінки у суспільстві, зневажливе ставлення до працівників правоохоронного органу.

Крім того, беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку, є особою, стосовно якої до суду скеровано обвинувальні акти, за вчинення ряду кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 125 КК України, тому на думку суду, зважаючи на вищевикладене, відносно підозрюваного необхідно обрати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, з метою унеможливлення його негативного впливу в подальшому на суспільство.

Доводи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання. Будь-яких даних щодо міцності соціальних зв`язків підозрюваного в ході розгляду клопотання стороною захисту не надано. Наявність у підозрюваного статусу учасника АТО не впливає на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.

Крім того, в ході розгляду клопотання не надано будь-яких даних про власників зазначеного захисником житла, які б надали відповідну згоду на проживання підозрюваного за вказаною адресою на умовах домашнього арешту, і не доведено, що постійним місцем проживання підозрюваного є зазначена адреса, та за якою може бути забезпечено умови такого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 4 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

На підставі встановлених в ході розгляду клопотання обставин, суд враховує характер та обставини кримінальних правопорушень, предмет посягання, ступінь небезпеки кримінальних правопорушень для суспільства, а також соціальне становище підозрюваного та його майновий стан.

Виходячи з вимог ст. ст. 178, 182 КПК України, з урахуванням положення Закону України „Про державний бюджет України на 2025 рік" щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2025 року складає 3 028 гривень, суд приходить висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121 120 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати належну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.

Під час розгляду клопотання не встановлено обставин, які б могли свідчити про непомірність визначеного розміру застави для обвинуваченого.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідне, у зв`язку із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 193-194, 196, 197 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід - тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з утриманням його в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор».

Встановити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою - до 18.05.2025 включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання, а саме, з 20 березня 2025 року.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю до 18 травня 2025 року.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Одночасно ОСОБА_5 визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 121 120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) гривень 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: (отримувач платежу - ТУ ДСАУ в Запорізькій області, ідентифікаційний код за , рахунок № UA0001205, Державна казначейська служба України, м.Київ, МФО 820172, призначення платежу: застава за (вказати П.І.Б. особи, за яку вноситься застава); номер справи (провадження); суд, в якому розглядається справа).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, та місця роботи (несення військової служби);

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Заводського районного суду м. Запоріжжя.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 11 годині 00 хвилин 24 березня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1