У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040 від 28.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності -

в с т а н о в и в:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться вищевказане клопотання.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.03.2021 до Ужгородського РУП надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що в лютому 2020 року у останнього було викрадено будівельні інструменти на суму близько 36 тисяч гривень

Прокурор зазначає, що в ході розслідування встановити особу яка вчинила дане кримінальне правопорушення, не представилось можливим. На теперішній час по даному кримінальному провадженню жодній особі про підозру не повідомлялось.

Клопотання мотивоване тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України є кримінальним проступком, а часом вчинення кримінального правопорушення є лютий 2020 року, тобто, строки передбачені ч.1 ст.49 КК України минули. А тому наявні правові підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 1-1 ч. 2 ст. 284КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив таке задовольнити.

Потерпілий в підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Зазначив, що клопотання прокурора вважаю незаконним, протиправним та таким, що суперечить вимогам КПК України, а доводи, наведені прокурором в клопотанні хибними та безпідставними.

Вважає, що вказане кримінальне правопорушення повинне кваліфікуватись за ч.2,3 ст.185, ч.4 ст.189 КК України, оскільки сума збитків завданих потерпілому, які спричинені незаконними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 становить більше одного мільйона гривень, в тому числі збитки завдані незаконним заволодінням подружжям Фодор його інструментами суму близько 130 000,00 гривень та збитки внаслідок втраченого прибутку в сумі біля 1 000 000,00 гривень. Крім того, вважає, що злочин було вчинено не однією особою, а групою осіб за попередньою змовою, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх представника - адвоката ОСОБА_7 . З огляду на вказане, стверджує, що у зв`язку із невірною кваліфікацією вказаного злочину, яка являється причинно-наслідковим зв`язком неналежного розслідування по вказаному кримінальному провадженні, прокурор прийшов до хибного висновку щодо кваліфікації протиправного діяння як скоєння легкого злочину. В даному випадку строк давності притягнення до кримінальної відповідальності причетних до злочину осіб не минув.

Також зазначив, що поліцією не вчинено першочергових процесуальних заходів по встановленню та вилученню предмета злочину (інструментів), які знаходилися в будинку ОСОБА_5 , не проведено огляд місця події, не проведено обшук приміщення тощо. Про наявність належного потерпілому майна в помешканні ОСОБА_5 він повідомляв працівників поліції, що було проігноровано останніми.

Вказав, що на разі за увесь час розслідування у кримінальному провадженні працівниками поліції не було виконано жодної із вказівок прокуратури, не допитано свідків, не проведено огляд місця події, не призначено жодної експертизи тощо.

Додав, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_7 , від якого були відібрані пояснення, являється представником ОСОБА_5 та має право на представлення інтересів в кримінальному провадженні, тому вважає, що покази ОСОБА_7 є сумнівними та не можуть бути взяті до уваги в даному випадку та спростовуються показами інших свідків, звукозаписами розмов, фотозйомками інструментів в будинку ОСОБА_5 та копією підробленого договору доручення укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

Стверджував, що до моменту розгляду Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000040 від 28.05.2021 йому взагалі не було відомо про існування вказаного кримінального провадження, що є грубим порушенням норм кримінально-процесуального права та його прав як потерпілої особи. Йому не надали копії витягу з ЄРДР, не надали можливість давати клопотання та інші документи в межах розслідування вказаного кримінального провадження, порушили всі мої можливі права передбачені статтею 56 КПК України.

Зазначив, що не проведено жодних належних слідчих дій по кримінальному провадженню, відсутні висновки експертів, не вивчено та не надано належної правової оцінки доказам, не залучено до міжнародного співробітництва правоохоронні органи інших держав з метою допиту та затримання винних у скоєнні злочину подружжя Фодор, які після вчинення злочину виїхали за межі територіального кордону України тощо.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сектором Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області за процесуального керівництва Ужгородської окружної прокуратури проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040 від 28.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України.

З матеріалів справи встановлено, що у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування було відібрано пояснення від ОСОБА_7 , ОСОБА_4 . Жодних інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій не вчинялось.

Станом на день звернення до суду з вказаним клопотанням жодній особі про підозру повідомлено не було.

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.ст. 92,110 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, у встановлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Згідно положень п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі не більше двох років і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Відповідно до положень п. 3-1 ч.1 та п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно з законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з ч.4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 ч. 1 цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Наведені норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох умов: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

При цьому, факт того, що на даний час закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені ст.49 КК України, не може слугувати безумовною підставою для закриття даного кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000040 від 28.05.2021, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування не проведено усіх необхідних слідчих дій з метою встановлення особи причетної до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Таким чином, суд вважає, що досудове розслідування проведено не у повному обсязі, а тому стверджувати, що вжито усіх заходів, а також, що проведено усі слідчі та розшукові дії, якими не встановлено особи, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, у суду немає підстав.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, а тому у закритті кримінального провадження №0000040 від 28.05.2021 на підставі п.3-1 ч.1 ст. 284КПК України слід відмовити.

Керуючись ст. ст.2, 40, 91, 92, 110, 284, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040 від 28.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1