ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/57/24 Номер провадження 11-кп/814/896/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора представника цивільного відповідача обвинуваченогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження №0000521 за апеляційною скаргою прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 18 жовтня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Лутовинівка Козельщинського району Полтавської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з вищою освітою, одружений, маючий неповнолітню дитину, працюючий на посаді начальника цеху НВП «Фероліт», несудимий,

визнаний невинуватим та виправданий за ч.1 ст.271 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_8 наказом №588-к від 09.09.2021 призначений на посаду майстра дільниці плавильно-ливарного цеху НВП «Фероліт».

Відповідно до договору №2021/08/27-38/01 від 27.07.2021, укладеного між Вищим професійним гірничо-будівельним училищем та НВП «Фероліт», а також згідно з наказом №579 від 06.09.2021 по НВП «Фероліт», підприємство надало учню ОСОБА_10 з 09 вересня по 11 листопада 2021 року для проходження виробничої практики атестоване оплачуване робоче місце у транспортному цеху.

Близько 08 години 19 жовтня 2021 року учень виробничої практики ОСОБА_10 , перевдягнувшись у спецодяг та маючи при собі засоби індивідуального захисту, прибув до плавильно-ливарного цеху НВП «Фероліт», що розташований за адресою: Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Будівельників, 66, для виконання робіт з прибирання території на дільниці підготування суміші формувальної лінії.

Перед виконання робіт ОСОБА_10 отримав наряд-допуск, узгоджений начальником транспортного цеху, пройшов інструктаж з питань охорони праці на робочому місці під керівництвом майстра плавильно-ливарного цеху ОСОБА_8 та приступив до виконання робіт з прибирання за допомогою лопати на майданчику обслуговування стрічкового конвеєра № 8, який знаходиться в плавильно-ливарному цеху на автоматичній формувальній лінії «Disamatic», де на приводі цього конвеєра був відсутній захисний кожух.

При цьому ОСОБА_8 , перебуваючи в цей час на території цеху, діючи необережно, тобто, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, в порушення нормативно-технічних вимог з охорони праці, статей 13, 14, 18 Закону України «Про охорону праці», ст.153 Кодексу законів про працю України, в частині підготовки робочого місця згідно із вимогами п.3.8 НПАОП 27.1-1.01-09 «Про затвердження Правил охорони праці у сталеплавильному виробництві», без попередньої підготовки робочого місця, допустив перебування у небезпечній зоні учня виробничої практики ОСОБА_10 та не здійснив контроль щодо виконання вимог з техніки безпеки на небезпечних об`єктах у вигляді встановлення огородження на клиноремінну передачу приводу конвеєра.

Цього ж дня близько 13 год. 40 хв. ОСОБА_10 , який здійснював роботи з прибирання, поклав праву руку на ремінь ремінної передачі стрічкового конвеєра №28, яка не була закрита захисним кожухом та не працювала. В цей час конвеєр отримав команду з приладів автоматизації на ввімкнення та почався її рух, внаслідок чого права рука ОСОБА_10 опинилася між ременем та шківом.

У результаті допущених порушень майстром ОСОБА_8 , які виразились у неналежному виконанні своїх посадових обов`язків та вимог законодавства у сфері охорони праці, що полягали у неналежній підготовці робочого місця, потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у виді травматичної ампутації нігтьової фаланги четвертого пальця правої кисті, перелому середньої фаланги четвертого пальця правої кисті, відкритого перелому основної фаланги другого пальця правої кисті, рани третього пальця правої кисті, які за ступенем тяжкості відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Згідно з висновком експертів комісійної судової інженерно-технічної експертизи безпеки життєдіяльності № 2-88/3254 від 13.09.2023, у причинному зв`язку з настанням події перебуває невиконання майстром плавильної дільниці ОСОБА_8 п.3.8 розділу ІІІ Правил охорони праці у сталеплавильному виробництві (відсутність огородження клиноремінної передачі приводу конвеєра).

Такі дії ОСОБА_8 дізнавачем кваліфіковані за ч.1 ст.271 КК України.

Виправдовуючи ОСОБА_8 , суд першої інстанції зазначив, що тілесні ушкодження отримані потерпілим виключно внаслідок його віктимної поведінки.

Водночас суд визнав недопустимим доказом протокол огляду місця події від 20 жовтня 2021 року, оскільки додані до нього копії документів засвідчені лише фінансовим директором НВП «Фероліт», а не дізнавачем, який проводив слідчу дії, та понятими.

З цих підстав суд також визнав недопустимими всі докази, які містяться у цих копіях документів згідно з додатком.

Крім того, суд послався на ту обставину, що посадова інструкція майстра плавильної дільниці НВП «Фероліт» не містить відмітки про ознайомлення з нею ОСОБА_8 із зазначенням одночасно підпису з прізвищем та ініціалами або ім`ям та по батькові повністю.

Також суд визнав недопустимим доказом висновок комісійної судової інженерно-технічної експертизи безпеки життєдіяльності №2088/3254 від 13.09.2023, оскільки він є похідним від недопустимих доказів, отриманих під час огляду місця події.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження і ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ч.1 ст.271 КК України та звільнити від відбування призначеного покарання на підставі ч.5 ст.74, ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

При цьому зазначає, що протоколу огляду місця події складений уповноваженою особою та відповідає вимогам ст.106 КПК України, а долучені до нього документи засвідчені підписом фінансового директора НВП «Фероліт» та печаткою вказаного підприємства.

Зауважує, що можливість засвідчення долучених до протоколу додатків особами, які брали участь у їх виготовленні, узгоджується з правовою позицією, що викладена у постанові Верховного Суду від 06 червня 2024 року у справі №457/1043/18.

Наголошує, що під час судового розгляду жодною зі сторін не було заявлено клопотання про визнання вказаного доказу недопустимим та не було висловлено заперечень проти його долучення до матеріалів кримінального провадження.

Вважає, що судом першої інстанції безпідставно визнано недопустимим висновок комісійної інженерно-технічної експертизи безпеки життєдіяльності №2088/3254 від 13 вересня 2023 року.

При цьому зауважує, що місцевим судом взагалі не надано оцінки цьому висновку експерта, який стосується предмету доказування та підтверджує обставини, що складають об`єктивну сторону інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення

Звертає увагу на показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які зазначали, що при огляді місця події було встановлено відсутність захисного кожуха ремінної передачі стрічкового конвеєра, хоча його наявність є обов`язковою, а також вказували, що обвинувачений був відповідальною особою за учнів-практикантів, розташовував їх по місцях, де вони повинні були працювати, контролював їх та проводив відповідні інструктажі.

Наголошує, що судом безпідставно залишено поза увагою акт розслідування нещасного випадку Н-1/П від 27 жовтня 2021 року.

Стверджує, що суд першої інстанції не надав жодної оцінки висновку судово-медичної експертизи №1143 від 09 листопада 2021 року, відповідно до якого у потерпілого виявлено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Вважає, що висновок суду про отримання потерпілим тілесних ушкоджень внаслідок його віктимної поведінки не виключає наявність об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст.271 КК України, з огляду на причинний зв`язок між діянням обвинуваченого та наслідками у виді тілесних ушкоджень, що виявлені у потерпілого.

Зауважує, що висновок суду про відсутність відмітки про ознайомлення обвинуваченого з одночасним зазначенням підпису з прізвищем та ініціалами в посадовій інструкції майстра плавильної дільниці НВП «Фероліт» суперечить показанням обвинуваченого та вимогам Закону України «Про охорону праці».

При цьому наголошує, що факт ознайомлення зі змістом вказаної інструкції під час судового розгляду стороною захисту не заперечувався.

Також зазначає, що в матеріалах кримінального провадження наявні копії журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці, в якому наявний запис про проведення з майстром ОСОБА_8 первинних інструктажів, що підтверджується підписом останнього.

Звертає увагу, що обвинувачений не оспорював той факт, що працював на вказаному підприємстві, йому було відомо про особливості роботи та він здійснював контроль за учнями і проводив відповідні інструктажі, що в свою чергу свідчить про те, що він був ознайомлений належним чином зі змістом інструкції.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та представника цивільного відповідача, які вважали вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Підставою для скасування вироку судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що передбачено п.3 ч.1 ст.409 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.412 цього Кодексу, істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

Суд апеляційної інстанції при виявленні відповідних порушень повинен виходити не лише із того, що вони фактично перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а й з потенційної можливості такого перешкоджання.

Доводи прокурора про безпідставне визнання місцевим судом письмових доказів недопустимими є слушними.

Так, суд визнав недопустимим доказом протокол огляду місця події від 20 жовтня 2021 року, оскільки додані до нього копії документів засвідчені лише фінансовим директором НВП «Фероліт», а не дізнавачем, який проводив слідчу дії, та понятими.

З цих підстав суд також визнав недопустимими всі докази, які містяться у копіях документів згідно з додактом до протоколу.

Як видно з протоколу від 20 жовтня 2021 року, огляд місця події - приміщення плавильно-ливарного цеху на території НВП «Фероліт» проведений у відповідності до вимог ст.237 КПК України з долученням копій відповідних документів, засвідчених підписом фінансового директора НВП «Фероліт» та печаткою підприємства.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 КПК України додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.

У зазначеній правовій нормі законодавець, не використовуючи сурядні сполучники, перелічує суб`єктів, які мають своїм підписом засвідчити додатки до протоколів. При цьому наявний безсполучниковий зв`язок у цій синтаксичній конструкції речення вказує на те, що закон у даному випадку не вимагає, щоб одразу всі перелічені суб`єкти засвідчували відповідні додатки. Навпаки, за змістом цієї статті, додаток до протоколу має бути засвідчений або слідчим, або прокурором, або спеціалістом, або іншими особами, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків (хоча це не виключає й можливості засвідчення додатку кількома особами).

Тому колегія суддів погоджується з доводами прокурора і вважає неправильними висновки суду, що протокол огляду місця події складений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і є недопустимим доказом.

Відповідно, помилковим є і рішення суду про недопустимість доказів, які містяться у копіях документів, доданих до цього протоколу, а також про недопустимість як доказу висновку комісійної судової інженерно-технічної експертизи безпеки життєдіяльності №2088/3254 від 13.09.2023, оскільки він є похідним від протоколу огляду місця події.

Також колегія суддів звертає увагу, що апеляційна скарга прокурора містить вагомі та належним чином аргументовані доводи щодо неправильних, на його думку, висновків суду про необізнаність ОСОБА_8 зі своїми посадовими обов`язками майстра дільниці НВП «Фероліт».

При цьому прокурор слушно наголошує, що факт ознайомлення обвинуваченого зі змістом посадової інструкції під час судового розгляду стороною захисту не заперечувався.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження наявні копії журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці, в якому наявний запис про проведення з майстром ОСОБА_8 первинних інструктажів, що підтверджується його підписом. Водночас обвинувачений в суді першої інстанції не оспорював, що під час роботи здійснював контроль за учнями і проводив відповідні інструктажі.

Також, виправдовуючи ОСОБА_8 у порушенні вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці службовою особою підприємства, що заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого, місцевий суд взагалі не надав висновку судового експерта №1143 від 09 листопада 2021 року щодо виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Більше того, суд у мотивувальній частині вироку зазначив з огляду на показання свідків, що тілесні ушкодження отримані потерпілим виключно внаслідок його віктимної поведінки.

Проте суд не дав оцінки показанням свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які входили до складу комісії з розслідування нещасного випадку та пояснили у судовому засіданні, що у причинному зв`язку з наслідками події були відповідні порушення як обвинуваченого, так і потерпілого.

З огляду на те, що суд всупереч вимогам ст.94 КПК України не дослідив всіх обставин кримінального провадження, необґрунтовано визнав недопустимими докази, не оцінив їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, наведені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону неможливо виправити судом апеляційної інстанції.

Тому, згідно з положеннями п.3 ч.1 ст.409, ч.1 ст.412 КПК України вирок суду підлягає до скасування у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження місцевому суду необхідно провести процедуру провадження з дотриманням вимог закону, перевірити доводи апеляційної скарги прокурора, надати належну оцінку усім доказам в їх сукупності, дослідити всі обставини кримінального провадження та у разі, якщо під час нового розгляду в суді першої інстанції винуватість особи у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення буде доведено в установленому законом порядку, вирішити питання щодо передбаченої кримінальним законом відповідальності.

Отже, апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити частково.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 412, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Скасувати вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 18 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_8 і призначити новий розгляд кримінального провадження №0000521 в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суд набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4