Справа № 752/9009/23
Провадження №: 1-кс/752/327/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2025 м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого управління Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001749 від 16.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого слідчого управління Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001749 від 16.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0001749, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Голосіївської окружної прокуратури міста Києва.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , y невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, з корисливих мотивів та з метою таємного викрадення чужого майна, вступив в злочинну змову з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, 15.07.2021, приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , перебували в салоні автомобіля «Рено Логан» д.н.з. НОМЕР_1 , поблизу будинку АДРЕСА_3. В цей час вони побачили особу похилого віку, яким виявився ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно з корисливих мотивів, запропонували останньому підвезти його додому. Після того, як ОСОБА_9 сів в салон вказаного вище автомобіля, направилися у напрямку будинку АДРЕСА_1.

В подальшому, під час руху у вказаному напрямку, з метою безперешкодного доступу у будинок потерпілого, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомили йому завідомо недостовірну інформацію, що нібито вони займаються благодійництвом та мають намір подарувати йому телевізор та набір посуду, тим самим увійшли в довіру до ОСОБА_9 , який безперешкодно допустив їх у власний будинок АДРЕСА_1 .

Цього ж дня, в період часу приблизно з 15 год. 41 хв. по 15 год. 49 хв. ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 , продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_9 , почали демонструвати йому побутову техніку, яку принесли до будинку, а саме: телевізор, пилосос та набір посуду, тим самим сконцентрували увагу потерплого на вказаних предметах та відволікли від себе. Скориставшись створеними обставинами, один з них продовжив свої дії, направлені на відволікання уваги потерпілого, а інший в цей час вийшов до іншої кімнати, в якій знаходився саморобний металевий сейф, з якого таємно, умисно, шляхом вільного доступу, здійснили викрадення грошових коштів в сумі приблизно 1 500 000 гривень, що належать ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли в невідомому напрямку та викраденим розпорядились на свій власний розсуд. Завдавши при цьому ОСОБА_9 , матеріальної шкоди на вказану суму.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тигру-Муреш, Республіки Румунія, румун, громадянин Румунії, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , без постійного місця проживання на території міста Києва та на території України.

В ході виконання оперативно-розшукових заходів отримано інформацію від Державної прикордонної служби України, щодо розшукуваного ОСОБА_7 , з якої вбачається, що останній перетнув державний кордон України 16.07.2021 через пункт пропуску Порубне на легковому автомобілі у невідомому напрямку. В подальшому, 30.07.2021 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України та надіслано в Посольство Республіки Румунії поштовим зв`язком.

04.08.2021, на підставі постанови слідчого за погодженням з процесуальним керівником підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в розшук та заведено оперативно-розшукову справу ОРС категорії «Розшук» від 25.08.2021 №01802.

Оскільки на даний час місце перебування підозрюваного ОСОБА_7 , на території України не встановлено, 26.06.2024 винесено постанову про оголошення останнього у міжнародний розшук.

Отже, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та з метою запобігання можливим ризикам перешкоджати будь-яким чином кримінальному провадженню, у сторони обвинувачення є необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити із зазначених у ньому підстав.

Захисник заперечував щодо задоволення клопотання про застосування щодо підзахисного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив, що проводити розгляд вказаного клопотання без участі його підзахисного неможливо. Також додав, що клопотання слідчого необґрунтоване, а заявлені стороною обвинувачення ризики, не доведені.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до такого висновку.

У провадженні слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0001749, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

30.07.2021 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

26.06.2024 ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_7 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать зазначені вище долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя наголошує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже, про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, у тому числі відносяться право на судовий захист та право на оскарження.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції кожному гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

За загальним правилом розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, що відповідає зазначеним вимогам Конвенції та іншим міжнародно-правовим актам.

Процедура, передбачена в ч. 6 ст. 193 КПК, є випадком, який дозволяє суду розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а також характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 . Крім того, ОСОБА_7 перебуває за межами України та оголошений у міжнародний розшук, що є достатньою підставою вважати, що ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування.

Слідчий суддя звертає увагу учасників провадження, що у даному випадку обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак, виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 діб - тримання під вартою за ст. 59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 діб - тимчасовий арешт за ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 діб - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.

Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20.

Відповідно до абзацу 2 ч.4 ст.183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання.

При цьому слідчий суддя нагадує, що ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що після затримання особи на підставі ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 186, 193, 197 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину Республіки Румінія, у кримінальному провадженні №0001749 від 16.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконаню після її проголошення.

Роз`яснити, що у разі затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосуваня обраного запобіжного заходу у вигляді тримання вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід про що постановляє ухвалу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження та може бути оскаржена з моменту її оголошення протягом 5 днів безпосередньо до Київського апеляційного суду, а підозрюваним - з моменту отримання ним копії ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 15.01.2025 о 10 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1