Справа № 175/2463/22
Провадження № 1-кп/175/118/22
Ухвала

Іменем України

29 січня 2025 року смт.Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000028 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Новодружеськ Лисичанського району, Луганської області, громадянина України, освіта вища, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367 КК України,

встановив:

01 вересня 2022 року на розгляд судді, надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000028 від 13 січня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

29 січня 2025 року стороною обвинувачення у порядку ст. 338 КПК України було змінено пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 , зі статей ч.1 ст.364 КК України на ч.2 ст.367 КК України.

Орган досудового розслідування зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 , відповідно до розпорядження №196-к від 21.06.2016 прийнятий на посаду державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Виконавчого комітету Ювілейної селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області з присвоєнням 13 рангу 7 категорії посадової особи місцевого самоврядування, являючись особою, яка постійно обіймає посаду в органі державної влади, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто відповідно до примітки 1 до ст.364 КК України являючись службовою особою, вчинив кримінальне правопорушення в сфері службової діяльності при наступних обставинах.

Згідно посадової інструкції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень виконавчого комітету Ювілейної селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області затвердженої розпорядженням селищного голови №136 від 21.06.2016 Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у своїй роботі керується Конституцією України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, законами України «Про державну службу», «Про запобігання корупції», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» іншими нормативно-правовими актами.

Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до покладених на нього завдань:

1. Здійснює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно відповідно до Закону, а саме:

- встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами па нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

- відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

- відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

- відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та обтяження, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), відомостям, що містяться у поданих документах

- наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

- наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2. Перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрам прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3. Під час проведення державної реєстрації прав, що виникли установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або разі, якщо відповідні документи не були подані заявником;

4. Відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єктів та суб`єктів таких прав;

5. Присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації прав;

6. Виготовляє електронні копії документів та розміщує їх у реєстраційні справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявам у сфері державної реєстрації прав);

Крім того, відповідно до п.2 розділу IV вищевказаної посадової інструкції за порушення законодавства у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно державний реєстратор речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень несе дисциплінарну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність у порядку, встановленому законом.

Згідно із п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV, в редакції від 19.10.2016 - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із п.3 ч.1 ст.6 вказаного Закону - державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори) являється суб`єктами, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав.

Відповідно до ст.10 Закону, державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.16 Закону, формування заяв у сфері державної реєстрації прав та/або їх реєстрація проводиться у базі даних заяв.

Під час прийняття заяви в паперовій формі обов`язково виготовляються електронні копії документів, поданих заявником для проведення державної реєстрації прав. Електронні копії документів виготовляються шляхом сканування оригіналів та копій документів, що пред`являються заявником для проведення державної реєстрації прав з подальшим розміщенням їх у Державному реєстрі прав.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону Документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Не розглядаються документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства.

Згідно п.п.1-6, ч.1 ст.24 Закону визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

Відповідно до п.8 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 Із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 553 від 23.08.2016, № 594 від 08.09.2016 (далі - Порядок) в редакції від 14.09.2016, під час формування та реєстрації заяви у базі даних заяв уповноважена особа суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріус або його помічник встановлює особу заявника за документом, що посвідчує таку особу. Документом, що посвідчує особу, є паспорт громадянина України, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний, дипломатичний чи службовий паспорт іноземця або інший документ, що посвідчує особу іноземця.

Відповідно до п.9 Порядку визначено - разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору та/або внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав.

Згідно п.19 Порядку, державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав.

Відповідно до п.п.46, 47 Порядку, для державної реєстрації права власності на сформовані земельні ділянки із земель державної та комунальної власності подається рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки. Для державної реєстрації права власності та права користування на земельну ділянку, права на яку набуваються шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування із земель державної або комунальної власності, подається рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи надання у користування або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність чи надання у користування.

Відповідно до абзацу 2 п.5 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141 в редакції від 06.10.2015 - під час формування та реєстрації заяви про державну реєстрацію права власності у базі даних про реєстрацію заяв і запитів додатково до відомостей, обов`язковість зазначення яких передбачено затвердженою відповідно до законодавства формою такої заяви, до зазначеної бази даних вносяться такі відомості:

підстава для виникнення права власності:

- назва документа;

- дата видачі документа;

- номер документа;

- ким виданий (оформлений) документ;

- додаткові відомості про документ;

- площа земельної ділянки/об`єкта нерухомого майна;

- цільове призначення земельної ділянки (у разі реєстрації заяви щодо земельної ділянки);

- тип об`єкта нерухомого майна (у разі реєстрації заяви щодо об`єкта нерухомого майна).

За результатом розгляду заяви (запиту) державний реєстратор робить у відповідному записі в базі даних про реєстрацію заяв і запитів відмітку про розгляд такої заяви (запиту) та зазначає реквізити прийнятого ним рішення (дата та індексний номер рішення) або реквізити сформованої інформації з Державного реєстру прав (індексний номер, дата та час формування).

Таким чином, 26.10.2016 року в робочий час, більш точного часу встановити не виявилося можливим, перебуваючи на своєму робочому місці, розташованому за адресою: вул.В.Сухомлинського 56-Б, смт.Слобожанське, Дніпровського району, Дніпропетровської області, ОСОБА_4 , будучи уповноваженим на самостійне прийняття рішень щодо внесення відомостей до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, на якого покладено обов`язок встановлювати відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, встановлювати наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, на підставі поданих заяв невстановленою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, яка представилася ОСОБА_7 , зареєстрованих у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційними номерами №19227194 від 26.10.2016 про реєстрацію земельної ділянки площею 0,08 га та №19228436 від 26.10.2016 про реєстрацію земельної ділянки площею 0,15 га які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , витягів з Державного земельного кадастру №НВ-016 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0501, №НВ-016 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0502 та Рішення Виконавчого комітету Кіровської селищної ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області №83 від 16.07.1997 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» (далі Рішення №83), відповідно до якого згідно з Декретом Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року №15-92 за заявою гр. ОСОБА_7 Кіровська селищна рада народних депутатів вирішила передати безкоштовно гр. ОСОБА_7 у приватну власність земельну ділянку розміром 1500 кв.м. по догляду за будинком по АДРЕСА_2 , та для ведення особистого підсобного господарства 800 кв.м., з явними ознаками підробки, оскільки відповідно до п.1 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 №15-92 сільським, селищним, міським Радам народних депутатів необхідно було забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених Земельним кодексом України, а також гр. ОСОБА_7 на момент видачі вказаного Рішення було 13 років, а отже вона відповідно до ст.31 Цивільного кодексу України мала часткову цивільну дієздатність та не могла вчинювати правочини, окрім дрібних побутових правочинів та здійснювати особисті немайнові права за результатами інтелектуальної творчої діяльності, не здійснивши належної перевірки поданих документів, хоча мав реальну можливість здійснити відповідним чином вказану перевірку, здійснив державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_2 з кадастровим номером :02:010:0501 площею 0,08 га та щодо земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_2 з кадастровим номером :02:010:0502 площею 0,15 га та подальшим відкриттям розділів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційних справ на нерухоме майно. Після чого, діючи на підтвердження прийнятих рішень, сформував витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 72025718 від 02.11.2016 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0501 та №72025407 від 02.11.2016 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0502.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-земельної експертизи №4510/4511/4512/4513-19 вартість земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0501, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , складає 120 338 грн., а земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0502, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт.Обухівка, пров.Глухий, 20Б, складає 307 928 грн., що в сукупності становить 428 266 грн. У зв`язку з чим Обухівській селищній раді Дніпровського району Дніпропетровської області завдано збитків на суму 428 266 грн., що складає 621 неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Далі, 26.10.2016 в робочий час, більш точного часу встановити не виявилося можливим, перебуваючи на своєму робочому місці, розташованому за адресою: вул.В.Сухомлинського 56-Б, смт.Слобожанське, Дніпровського району, Дніпропетровської області, ОСОБА_4 , будучи уповноваженим на самостійне прийняття рішень щодо внесення відомостей до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, на якого покладено обов`язок встановлювати відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, встановлювати наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, на підставі поданих заяв невстановленою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, яка представилася ОСОБА_8 , зареєстрованих у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційними номерами №19229450 від 26.10.2016 про реєстрацію земельної ділянки площею 0,15 га та №19231231 від 26.10.2016 про реєстрацію земельної ділянки площею 0,1 га які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , витягів з Державного земельного кадастру №НВ-016 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0503, №НВ-016 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0504 та Рішення Виконавчого комітету Кіровської селищної ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області №78 від 16.07.1997 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» (далі Рішення №78), відповідно до якого згідно з Декретом Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року №15-92 за заявою гр. ОСОБА_8 Кіровська селищна рада народних депутатів вирішила передати безкоштовно гр. ОСОБА_8 у приватну власність земельну ділянку розміром 1500 кв.м. по догляду за будинком по АДРЕСА_3 , та для ведення особистого підсобного господарства 1000 кв.м., з явними ознаками підробки, оскільки відповідно до п.1 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 №15-92 сільським, селищним, міським Радам народних депутатів необхідно було забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених Земельним кодексом України, а також гр. ОСОБА_8 на момент видачі вказаного Рішення було 17 років, а отже він відповідно до ст.32 Цивільного кодексу України мав неповну цивільну дієздатність та не міг самостійно вчинювати правочини, окрім дрібних побутових правочинів, здійснювати особисті немайнові права за результатами інтелектуальної творчої діяльності, самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами, самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом, бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи, самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку), не здійснивши належної перевірки поданих документів, хоча мав реальну можливість здійснити відповідним чином вказану перевірку, здійснив державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_2 з кадастровим номером :02:010:0503 площею 0,15 га та щодо земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_2 з кадастровим номером :02:010:0504 площею 0,1 га та подальшим відкриттям розділів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційних справ на нерухоме майно. Після чого, діючи на підтвердження прийнятих рішень, сформував витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 72025107 від 02.11.2016 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0503 та №72024866 від 02.11.2016 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0504.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-земельної експертизи №4510/4511/4512/4513-19 вартість земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0503, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , складає 307 928 грн., а земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0504, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Обухівка, пров. Глухий, 20А, складає 150 423 грн., що в сукупності становить 458 351 грн. У зв`язку з чим Обухівській селищній раді Дніпровського району Дніпропетровської області завдано збитків на суму 458 351 грн., що складає 665 неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Захисник ОСОБА_5 , просив суд закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , та надав відповідне письмове клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, тому як останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.367 КК України на підставі ст.49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з цих підстав.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , на підставі ст. 49 КК України за кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 367 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Представник потерпілого Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_6 , також не заперечувала проти задоволення клопотання сторони захисту.

Вислухавши думку учасників засідання та дослідивши заявлене клопотання, суд встановив наступне.

За приписом частини 4 статті 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 , правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та його право заперечувати проти закриття справи з цих підстав, при цьому, останній не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно неї з вказаних підстав, вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, посилаючись на те, що з дня події минули строки притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, суд приходить до висновку про правову обґрунтованість клопотання.

Згідно з положеннями п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до вимог ст. 49 КК України матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених законом строків давності та відсутність обставин, що порушують перебіг строків давності.

Крім того, особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності також за наявності поряд з цим процесуально-правових підстав, таких як притягнення особи до кримінальної відповідальності, що починається як стадія кримінального провадження з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, та за наявності згоди підозрюваного на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні встановлено, що діяння, які поставлені в провину останньому, дійсно мали місце, діяння містить склад злочину, передбаченого за ч.2 ст.367 КК України.

Вказані обставини свідчать про те, що з дня вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 передбаченого ч.2 ст.367 КК України, який відносяться до категорії нетяжких злочинів, а події мали місце в 2016 році, тобто минуло понад дев`ять років, крім того, по справі відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності.

Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст. 49 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до висновку, що клопотання захисника та обвинуваченого підлягає задоволенню, а справа закриттю, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.367 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відносяться до нетяжких злочинів, а з дня його вчинення минуло понад дев`ять років, що є підставою, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 284 КПК України та ст. 49 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч.2 ст.367 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності судом не встановлено.

При закритті провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується.

Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Окрім того, відповідно до практики Верховного Суду у справі №204/2626/21 від 23 червня 2022 року згода потерпілого на закриття з підстав ст. 49 КК України не є обов`язковою.

Запобіжний захід ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні, згідно зміненого обвинувального акту, які прокурор просив стягнути з обвинуваченого на користь держави, суд, враховуючи правовий висновок ОП ККС ВС, викладений в постанові від 12.09.2022 року (справа №203/241/17, провадження № 51-4251кмо21) зазначає: якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 284 ч.2 п.1, 285, 286, 288, 369 КПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання сторони захисту та обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України на підставі ст.49 КК України.

Кримінальне провадження №0000028 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Речові докази залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати, згідно ст. 124 КПК України, віднести на рахунок держави.

Ухвала про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1