№ провадження 1-кс/208/2732/24
УХВАЛА

Іменем України

16 грудня 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: слідчий суддя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого відділу управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_5 від 20.11.2024 року про відмову в наданні матеріалів кримінального провадження та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

До Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого відділу управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_5 від 20.11.2024 року про відмову в наданні матеріалів кримінального провадження та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своєї скарги представник скаржника зазначив, що групою слідчих слідчого управління ГУ НП в Донецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000581 від 08.09.2024 за ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України.

Процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Донецької обласної прокуратури. У кримінальному провадженні № 0000581 ним укладений договір на надання у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_4 правової (правничої) допомоги.

Під час спілкування із своїм клієнтом, ним отримано ухвалу від 18.10.2024 слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 (Справа №208/11740/24, Провадження № 1- кс/208/2158/24) із дачею дозволу на обшук у ного підзахисного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

18.11.2024 ОСОБА_3 на адресу органу досудового розслідування спрямовано заяву на надання матеріалів кримінального провадження № 0000581, із можливістю застосування фотофіксації для виготовлення фотокопій документів, які стали підставою для проведення обшуків в містах проживання чи використання моїм підзахисним ОСОБА_4 , накладення та вилучення належного йому, а також пов`язаних із ним людей (в тому числі членів родини).

20.11.2024 йому надійшов супровідний лист із слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області за вих. №12333/20-2024 від 20.11.2024 за підписом старшого слідчого відділу СУ ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_6 . Із додатком у вигляді постанови про відмову в задоволенні клопотання про ознайомлення мною із матеріалами кримінального провадження № 0000581. Основними тезисами, що слідчий поклав в обґрунтування свого рішення явилось: те що він нібито просив надати для ознайомлення всі матеріали кримінального провадження (разом з тим, представник скаржника звертає увагу на те, що він просив виключно матеріали, які «які стали підставою для проведення обшуків в містах проживання чи використання його підзахисним ОСОБА_4 , накладення та вилучення належного йому, а також пов`язаних із ним людей»; - те що ОСОБА_4 та члени його родини «не являються стороною кримінального провадження, які визначені у ст. 221 КПК України, оскільки ОСОБА_4 не є підозрюваним, обвинуваченим, потерпілим у вказаному кримінальному провадженні»; надання матеріалів кримінального провадження може потягти за собою розголошення відомостей досудового розслідування в розумінні ст. 222 КПК України. Він, як представник ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, який на теперішній час має статус третьої особи у кримінальному провадженні, чиє майно у кримінальному вже вилучене та на це майно накладений арешт, категорично не погоджується із прийнятим слідчим рішенням.

Тому просить суд скасувати постанову старшого слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_5 від 20.11.2024 y кримінальному провадженні № 0000581 про відмову у наданні адвокату ОСОБА_3 для ознайомлення матеріалів кримінального провадження №0000581 від 08.08.2024.

Зобов`язати орган досудового розслідування в особі слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області надати адвокату ОСОБА_3 для ознайомлення матеріали кримінального провадження № 0000581 від 08.08.2024, із можливістю застосування фотофіксації для виготовлення фотокопій документів, які стали підставою для проведення обшуків в містах проживання чи використання його підзахисним ОСОБА_4 , накладення та вилучення останньому належного майна, а також пов`язаних із ним людей (в тому числі членів родини).

Представник скаржника в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи без його участі, скаргу підтримав в повному обсязі.

Слідчий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився надавав заперечення відповідно до якого зазначив, що головною підставою відмови в задоволенні клопотання є передусім відсутність у ОСОБА_4 та його представника критеріїв сторони кримінального провадження, які визначені у ст. 221 КПК України, оскільки ОСОБА_4 не є підозрюваним, обвинуваченим, потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. Посилання представника про те, що дані досудового розслідування вже всім відомі після проведення обшуків з ухвали слідчого судді, є безпідставними, оскільки відомі лише ті обставини, які послугували підставою для проведення обшуку, а не відомості зі всіх матеріали кримінального провадження. При цьому, клопотання адвоката сформульоване таким чином, що він просить для ознайомлення, всі матеріали, з наданням можливості скопіювати матеріали, які стали підставою задоволенні клопотання. Це й було зазначено у постанові про відмову в задоволенні клопотання.

Більше того, відсутність процесуального статусу у вказаних осіб унеможливлює надання їм для ознайомлення як в цілому матеріалів кримінального провадження, так і частини матеріалів провадження щодо проведення обшуку. Передчасне надання матеріалів кримінального провадження особі, а тим паче всіх матеріалів, яка не має процесуального статусу до їх відкриття сторонам кримінального провадження у передбаченому законом прядку, може зашкодити досудовому розслідуванню, оскільки наразі під час досудового розслідування встановлюються коло осіб причетних до вчинення кримінальних правопорушень, а також можливі свідки. Таким чином, надання доступу до матеріалів провадження може зашкодити завданням кримінального провадження передбаченим ст. 2 КПК України. За набуття відповідною особою процесуального статусу, матеріали будуть надані такій особі у відповідності до норм КПК України, Відповідно до цього просить відмовити в задоволені скарги.

Неявка суб`єкту оскарження не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 18.11.2024 р. адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого управління ГУНП в Донецькій області з заявою про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження що стали підставою для проведення обшуку у третіх осіб у кримінальному провадженні, в ході яких було вилучено їх майно, на яке накладено арешт.

20.11.2024 р. постановою старшого слідчого відділу СУ полковником поліції ОСОБА_6 в задоволенні клопотання (заяви) адвоката ОСОБА_3 про ознайомлення матеріалів кримінального провадження № 0000581 від 08.08.2024 р. відмовлено в повному обсязі. Підставами для відмови слідчого у наданні задоволенні клопотання (заяви) адвоката ОСОБА_3 про ознайомлення не відповідають критеріям сторони кримінального провадження, які визначені у ст. 221 КПК України, оскільки ОСОБА_4 не є підозрюваним, обвинуваченим, потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Завданнями кримінального провадження, серед іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом 2 частини першої ст. 7, частини першої ст. 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Розподіл функцій між державними органами і посадовими особами як елемент системи стримувань і противаг є фундаментальним принципом демократичної організації держави.

Однією з форм вираження цього принципу у кримінальному судочинстві є змагальність і диспозитивність як загальні засади кримінального провадження. Згідно зі статтею 22 КПК України змагальність передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими зазначеним Кодексом. У цій же статті закріплено заборону покладення у кримінальному провадженні функцій державного обвинувачення, захисту та судового розгляду на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Диспозитивність відповідно до положень статті 26 КПК України полягає в тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, як і суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені до його повноважень зазначеним Кодексом.

Процесуальна самостійність слідчого і його свобода нарівні з протилежною стороною у відстоюванні тієї чи іншої правової позиції є чинниками справедливого балансу прав та законних інтересів усіх учасників процесу, а також інших осіб, держави й суспільства.

Завданням слідчого судді відповідно до пункту 18 частини першої ст. 3 КПК України, частини п`ятої ст. 21 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою, яка передбачає, в тому числі, чіткий розподіл повноважень і недопустимість заміщення слідчим суддею, як і судом, функцій органів державного обвинувачення та досудового розслідування.

У постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2017 року у справі № 5-272кс(15), зазначається, що «особливістю кримінальних процесуальних норм, на відміну від, наприклад, кримінально-правових, є те, що їхні структурні елементи (гіпотеза, диспозиція, санкція) у переважній більшості випадків не зосереджені в одній статті КПК, а окремо викладені законодавцем у різних статтях, іноді навіть розділах, КПК України, а отже, зміст окремої норми може бути виявлено лише шляхом системного тлумачення положень КПК».

Верховний Суд України у постанові від 16 березня 2017 року у справі №671/463/15-к зазначає, що порядок, встановлений КПК (процесуальний порядок, форма, процедура), це певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій.

Відповідно до частини першої ст. 221 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

За змістом ст. 220 цього Кодексу клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

З огляду на положення ст. 221 КПК України правом на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження наділений вичерпний перелік осіб (учасників кримінального провадження), визначених у диспозиції вказаної норми, а саме: сторона захисту (до якої, відповідно до пункту 19 частини першої ст. 3 КПК України, відносяться підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники), потерпілий, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Вказаний перелік є вичерпним.

Як зазначено у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 квітня 2019 року у справі №370/2316/18 (провадження №51-9929км18), за змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Згідно із положеннями частини першої ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, задля чіткого та імперативного визначення процедур та запобігання свавільного використання владними органами своїх повноважень та забезпечення умов справедливого судочинства.

Під час розгляду скарг чи клопотань учасників кримінального провадження слідчий суддя позбавлений можливості виходити за межі компетенції, наданої КПК України, та діє з дотриманням імперативних вимог положень Кодексу.

Відповідно до частини першої ст. 36, частини п`ятої ст. 40, частини четвертої ст. 401 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, внаслідок чого слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (пункт 18 частини першої ст. 3, частини третьої ст. 22 КПК України).

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги, оскільки вказаною нормою частини першої ст. 221 КПК України, законодавець залишив на розсуд слідчого/прокурора питання оцінки змісту матеріалів кримінального провадження, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві з точки зору доцільності надання їх на ознайомлення та чи можуть такі дії зашкодити досудовому розслідуванню.

Керуючись ст. 1-35, 221, 303, 305-307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

постановив:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого відділу управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_5 від 20.11.2024 року про відмову в наданні матеріалів кримінального провадження та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1