Справа № 373/2401/24
Номер провадження 1-кп/373/99/25
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу

20 лютого 2025 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд

Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0003602 від 23.10.2024, про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Волгоград РФ, з середньою спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 ; фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 311 КК України,

установив:

ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні прекурсору з метою його використання для виготовлення психотропної речовини у особливо великих розмірах, що кваліфіковано за ч.3 ст. 311 ККУ та відноситься до категорії тяжких злочинів, та у незаконному виготовленні та зберіганні психотропної речовини у особливо великих розмірах з метою збуту, що кваліфіковано за ч.3 ст. 307 ККУ та є особливо тяжким злочином.

06.06.2024 ОСОБА_4 затриманий за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України та з того часу утримується під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» за ухвалами слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва та на підставі ухвал Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01.11.2024 та від 25.12.2024,

У судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що термін тримання обвинуваченого під вартою на підставі ухвали суду від 25.12.2024, спливає 29.12.2024, а тому є потреба продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки судовий розгляд тільки но розпочато. Прокурор вказав на обґрунтованість підозри, оскільки мало місце вилучення прекурсорів, психотропної речовини та засоби для їх виготовлення безпосередньо у ОСОБА_4 під час санкціонованих обшуків за місцем його проживання. Всі ризики, передбачені пунктами 1, 4 та 5 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжують існувати, а саме: існує ризик неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливого перешкоджання ним здійсненню правосуддя, у спосіб: переховування від суду з огляду на суворість покарання, яке йому об`єктивно загрожує та того, що він ретельно приховував свою злочинну діяльність (п.1 ст. 177 КПК); ризик перешкоджання судовому розгляду іншим чином, оскільки його злочинна діяльність є лише складовою частиною добре налагодженої мережі виготовлення та збуту психотропних речовин, до чого можуть бути причетні інші особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження та ведеться досудове розслідування, під час якого можуть бути встановлені можливі співучасники ОСОБА_4 , (п. 4 ч.1 ст. 177 КПК); ризик продовження вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень в сфері незаконного обігу наркотичних та психотропних речовин з метою отримання прибутку від злочинної діяльності для забезпечення своїх матеріальних потреб, як це він робив раніше до затримання, оскільки офіційних доходів він не має і не мав (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК).

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити. пояснивши, що обвинувачений зі слідством не співпрацював, ретельно приховував свою злочинну діяльність та можливих спільників.

Захисники обвинуваченого заперечили щодо продовження тримання ОСОБА_4 під партою, вважають його не виправданим втручанням у права особи на свободу, з огляду на тривалість перебування обвинуваченого під вартою та необґрунтованість висунутого йому обвинувачення за ч.3 ст. 307 КК України в частині суб`єктивної складової цього злочину мети збуту. Заперечили проти задоволення клопотання прокурора також і у зв`язку із недоведеністю заявлених ризиків та просили обрати обвинуваченому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою (домашній арешт). Захисник просив врахувати, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання та стійкі сімейні зв`язки, які не збирається розривати, за станом здоров`я обмежений у фізичних навантаженнях. А отже відсутній ризик того, що він буде переховуватись від суду.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Зв змістом частини 3 статті 176 КПК України для задоволення судом клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор зобов`язаний довести обставини, які, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризику або ризикам.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 183 КПК України тяжкість інкримінованих ОСОБА_4 злочинів дозволяють застосування до обвинуваченого такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать: про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість висунутої ОСОБА_4 підозри не оскаржена стороною захисту на досудовому розслідуванні та додатково підтверджується змістом обвинувального акта та реєстром матеріалів досудового розслідування, де відображено значна кількість слідчих (розшукових) дій та прийнятих процесуальних рішень слідчим та прокурором у кримінальному провадженні.

На виконання ст. 178 КПК України судом встановлено, що у обвинуваченого наявні такі соціальні зв`язки, як: тривале перебування (з 21.06.2006) у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 з якою постійно проживає по АДРЕСА_2 , з місця проживання старостою села надана позитивна характеристика.

Вказане у своїй сукупності не усуває усі ризики, визначені у ст. 177 КПК України.

Крім цього, суд не володіє відомостями, що обвинувачений, за своїм віком і станом здоров`я має специфічні особливості, які б унеможливлювали тримання його під вартою. Надані захисником діагностичне дослідження МРТ хребта від 04.08.2023 та протокол УЗД серця від 04.08.2023 не є клінічним діагнозом, а лише побічно вказують на певні проблеми зі здоров`ям обвинуваченого, які були виявлені раніше, за десять місяців до його затримання у цьому кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 інкримінується вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочинів в сфері обігу психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів (ч.3 ст. 311 та ч.3 ст. 307 КК України), об`єктом посягання яких є здоров`я населення. А тому у випадку доведення винуватості йому об`єктивно загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, що породжує ризик переховування обвинуваченого від суду задля уникнення покарання, яке об`єктивно загрожує обвинуваченому (п.1 ч.1 ст. 177 КПК).

Будь-які нові обставини, які не були враховані судом раніше при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутні.

Викладені в обвинувальному акті обставини, умови та мета вчинення кримінальних правопорушень, а також те, що ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення за виділеними матеріалами кримінального провадження щодо невстановлених осіб (в межах зібраної доказової бази), дозволяє прокурору припустити, що обвинувачений може мати спільників або знайомих, з допомогою яких може продовжити відповідну злочинну діяльність з метою отримання прибутку (п.5 ч.1 ст. 177 КПК).

Таким чином, прокурором доведено та судом встановлено наявність усіх обставин, передбачених частиною 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про: обґрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованих йому кримінальних правопорушень; наявність достатніх підстав вважати, що існує вагомий ризик, передбачений п.1 ч.1 статті 177 цього Кодексу (переховування обвинуваченого від суду), що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Отже, для досягнення цілей та завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України, для забезпечення дієвості цього провадження під час судового розгляду, суд вважає за необхідне продовжити застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За встановлених в суді обставин тримання особи під вартою, яка обґрунтовано підозрюється/обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, відповідатиме суспільному інтересу та завданням правосуддя, що превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім цього, з моменту застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою минуло трохи більше як 3,5 місяці. Призначені судові засідання у кримінальному провадженні у своїй більшості відкладався за клопотанням захисників. Судовий розгляд тільки розпочато. Тому немає підстав вважати, що має місце порушення судом розумних строків розгляду цієї справи.

Отже, продовження тримання обвинуваченого під вартою у даній справі є виправданим втручанням у права та свободи особи.

Запобіжний захід обвинуваченому суд застосовує без визначення розміру застави, у відповідності до п.5 ч. 4 ст. 183 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183, 193-196, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у виді тримання його під вартою на шістдесят днів.

Строк дії ухвали - з моменту її винесення до 20.04.2025 включно.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали після проголошення вручити усім учасникам судового розгляду та негайно направити її за місцем попереднього ув`язнення ОСОБА_4 - Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Суддя ОСОБА_1