Справа 556/3045/24
Номер провадження 1-кп/556/1/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Рядок статзвіту № 68

10.01.2025

Володимирецький районний суд в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володимирець кримінальне провадження №0000275 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого, раніше не судимого,-

за ч.1 ст.161 КК України, -

в с т а н о в и в:

Кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 було вчинено за таких обставин:

Так, 02.09.2024 року (більш точний час органом досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , будучи користувачем соціальної мережі «Facebook», де зареєстрований під іменем « ОСОБА_6 », усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, діючи з умислом, спрямованим на розпалювання релігійної ворожнечі та образи почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями за допомогою власного мобільного телефону марки «Redmi А2+» модель «23028RNCAG» чорного кольору, власноручно розмістив коментарі зі своєї сторінки в групі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в соціальній мережі «Facebook», в яких були наявні висловлювання спрямовані на розпалювання релігійної ворожнечі, на образу почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями, що виразилося у приниженні прихожан ПЦУ, вживання пропаганди винятковості УПЦ (МП), висловлювання щодо ПЦУ образливих найменувань та характеристик та ненависті в Україні між віруючими УПЦ (МП) та ПЦУ.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у порушенні рівноправності громадян залежно від їх релігійних переконань, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.161 КК України.

15.10.2024 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні даного злочину.

У даному кримінальному провадженні №0000275 між прокурором ОСОБА_3 , що на підставі ст.37 КПК України діє як прокурор у кримінальному провадженні, та обвинуваченим укладено угоду про визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161 КК України.

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_4 , повністю визнав свою винуватість у зазначеному в обвинувальному акті діянні, прокурор і обвинувачений узгодили міру покарання за ч.1 ст.161 КК України та долю речових доказів.

Обвинувачений ОСОБА_4 , суду пояснив, що він підтримує укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч.4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені прокурором та судом. Викладені в обвинувальному акті та угоді обставини повністю відповідають фактичним обставинам вчинення злочину.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В даному кримінальному провадженні, вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приймає до уваги що:

? злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 , визнав себе винуватим, віднесений до нетяжких злочинів;

? внаслідок порушення рівноправності громадян залежно від їх релігійних переконань шкоду завдано лише суспільним інтересам та інтересам держави;

? угода укладена сторонами добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді;

? обвинуваченому належним чином роз`яснено його права та обов`язки при укладенні угоди, наслідки укладення угоди в частині обмеження права на апеляційне оскарження вироку, а також наслідки невиконання угоди. При цьому ОСОБА_4 , до підписання угоди ознайомився з її умовами, повністю розуміє її зміст, характер обвинувачення, вид та умови відбування покарання; крім того обвинувачений спроможний виконати взяті на себе зобов`язання за угодою;

? обвинувачений ОСОБА_4 , до підписання угоди отримав необхідний рівень інформації щодо змісту угоди, порядку її укладення, інших істотних обставин від свого захисника, на час підписання угоди обвинувачений не страждає жодними захворюваннями, повністю усвідомлює зміст та значення умов угоди;

? умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкціям ч.1 ст.161 КК України та загальним засадам призначення покарання, визначеним КК України.

? діяння, у вчиненні якого ОСОБА_4 , оголошено підозру, та у вчиненні якого він визнав себе винуватим, містить ознаки складу злочину, передбаченого ч.1 ст.161 КК України;

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 ..

Питання про долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України, із одночасним скасуванням арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 15.10.2024 року, у відповідності до вимог ч.4 ст.174 КПК України.

Керуючись ст.373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні №0000275, укладену між начальником Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 , який у відповідності до ст.37 КПК України діє як прокурор у кримінальному провадженні з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161 КК України, призначивши покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Арешт, який згідно із ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 15.10.2024 року, накладений на мобільний телефон марки «Redmi А2+» - скасувати. Речовий доказ - мобільний телефон марки «Redmi А2+» повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, в т.ч. обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Прокурором вирок може бути оскаржено виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1