Справа № 274/7674/20
Провадження № 1-кс/0274/267/25

У Х В А Л А
31.01.2025 року м. Бердичів
в с т а н о в и в :
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що 17.07.2020 р. приблизно о 7 год 45 хв ОСОБА_6 , маючи у користуванні банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 , та яку остання надала для купівлі ліків, вирішив таємно викрасти грошові кошти, які знаходилися на рахунку вказаної картки.
Реалізуючи свій злочинний умисел, який направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , розуміючи протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, здійснив перерахування грошових коштів у сумі 700 грн із вищевказаної банківської картки на банківську картку, яка знаходиться у володінні АТ «Ощадбанк», належну йому. В подальшому вказаними коштами розпорядився на власний розсуд. Внаслідок чого ОСОБА_6 заволодів коштами в сумі 700 грн, чим завдав ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.
10.08.2020 р. приблизно о 17 год 20 хв ОСОБА_6 , маючи у користуванні банківську картку, яка знаходиться у володінні АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 , та яку остання надала для купівлі ліків, вирішив повторно, таємно викрасти грошові кошти, які знаходилися на рахунку вказаної картки. Реалізуючи свій злочинний умисел, який направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , розуміючи протиправність своїх дій, умисно, повторно, з корисливих мотивів, здійснив перерахування грошових коштів в сумі 700 грн із вищевказаної банківської картки на банківську картку № НОМЕР_2 , яка знаходиться у володінні АТ «Ощадбанк», належну йому. В подальшому вказаними коштами розпорядився на власний розсуд. Внаслідок чого ОСОБА_6 заволодів коштами в сумі 700 грн, чим завдав ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.
11.08.2020 р. приблизно о 9 год 40 хв ОСОБА_6 , маючи у користуванні банківську картку, яка знаходиться у володінні АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 , та яку остання надала для купівлі ліків, вирішив повторно, таємно викрасти грошові кошти, які знаходилися на рахунку вказаної картки. Реалізуючи свій злочинний умисел, який направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , розуміючи протиправність своїх дій, умисно, повторно, з корисливих мотивів, здійснив перерахування грошових коштів в сумі 2 200 грн із вищевказаної банківської картки на банківську картку № НОМЕР_2 , яка знаходиться у володінні АТ «Ощадбанк», належну йому. В подальшому вказаними коштами розпорядився на власний розсуд. Внаслідок чого ОСОБА_6 заволодів коштами в сумі 2 200 грн, чим завдав ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.
14.08.2020 р. приблизно о 12 год 30 хв ОСОБА_6 , маючи у користуванні банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 , та яку остання надала для купівлі ліків, вирішив повторно, таємно викрасти грошові кошти, які знаходилися на рахунку вказаної картки. Реалізуючи свій злочинний умисел, який направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , розуміючи протиправність своїх дій, умисно, повторно, з корисливих мотивів, здійснив перерахування грошових коштів в сумі 1 200 грн із вищевказаної банківської картки на банківську картку № НОМЕР_2 , яка знаходиться у володінні АТ «Ощадбанк», належну йому. В подальшому вказаними коштами розпорядився на власний розсуд. Внаслідок чого ОСОБА_6 заволодів коштами в сумі 1 200 грн, чим завдав ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.
19.08.2020 р. приблизно о 7 год 50 хв ОСОБА_6 , маючи у користуванні банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 , та яку остання надала для купівлі ліків, вирішив повторно, таємно викрасти грошові кошти, які знаходилися на рахунку вказаної картки. Реалізуючи свій злочинний умисел, який направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , розуміючи протиправність своїх дій, умисно, повторно, з корисливих мотивів, здійснив перерахування грошових коштів в сумі 2 100 грн із вищевказаної банківської картки на банківську картку № НОМЕР_2 , яка знаходиться у володінні АТ «Ощадбанк», належну йому. В подальшому вказаними коштами розпорядився на власний розсуд. Внаслідок чого ОСОБА_6 заволодів коштами в сумі 2 100 грн, чим завдав ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.
19.08.2020 р. приблизно о 12 год 10 хв ОСОБА_6 , маючи у користуванні банківську картку, яка знаходиться у володінні АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 , та яку остання надала для купівлі ліків, вирішив повторно, таємно викрасти грошові кошти, які знаходилися на рахунку вказаної картки. Реалізуючи свій злочинний умисел, який направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , розуміючи протиправність своїх дій, умисно, повторно, з корисливих мотивів, здійснив перерахування грошових коштів в сумі 452 грн із вищевказаної банківської картки на банківську картку № НОМЕР_2 , яка знаходиться у володінні АТ «Ощадбанк», належну йому. В подальшому вказаними коштами розпорядився на власний розсуд. Внаслідок чого ОСОБА_6 заволодів коштами в сумі 452 грн, чим завдав ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.
19.08.2020 р. у невстановлений слідством час ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні роздягальні відділення гемодіалізу м. Бердичева КНП «Житомирська обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського», що за адресою: м. Бердичів, вул. Здоров`я, 1, помітив мобільний телефон, який належить ОСОБА_7 , та який остання залишила у вказаному приміщенні без нагляду. В цей же час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на таємне викрадення грошових коштів із банківської картки ОСОБА_7 з використанням додатку «Приват24». Реалізуючи свій злочинний умисел, який направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , розуміючи протиправність своїх дій, умисно, повторно, з корисливих мотивів, здійснив перерахування грошових коштів в сумі 1 500 грн за допомогою додатку «Приват24» із банківської картки № НОМЕР_3 , яка знаходиться у володінні АТ КБ «Приватбанк», яка належить ОСОБА_7 , на банківську картку № НОМЕР_2 , яка знаходиться у володінні АТ «Ощадбанк», яка належить йому. В подальшому вказаними коштами розпорядився на власний розсуд. Внаслідок чого ОСОБА_6 заволодів коштами в сумі 1 500 грн, чим завдав ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.
20.08.2020 р. у невстановлений слідством час ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні роздягальні відділення гемодіалізу м. Бердичева КНП «Житомирська обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського», що за адресою: м. Бердичів, вул. Здоров`я, 1, помітив мобільний телефон, який належить ОСОБА_7 , та який остання залишила у вказаному приміщенні без нагляду. В цей же час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на таємне викрадення грошових коштів із банківської картки ОСОБА_7 з використанням додатку «Приват24».
Реалізуючи свій злочинний умисел, який направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , розуміючи протиправність своїх дій, умисно, повторно, з корисливих мотивів, здійснив перерахування грошових коштів в сумі 1 500 грн за допомогою додатку «Приват24» із банківської картки № НОМЕР_3 , яка знаходиться у володінні АТ КБ «Приватбанк», яка належить ОСОБА_7 , на банківську картку № НОМЕР_2 , яка знаходиться у володінні АТ «Ощадбанк» та яка належить йому. В подальшому вказаними коштами розпорядився на власний розсуд. Внаслідок чого ОСОБА_6 заволодів коштами в сумі 1 500 грн, чим завдав ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.
24.08.2020 р. у невстановлений слідством час ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні роздягальні відділення гемодіалізу м. Бердичева КНП «Житомирська обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського», що за адресою: м. Бердичів, вул. Здоров`я, 1, помітив мобільний телефон, належний ОСОБА_7 , та який остання залишила в вказаному приміщенні без нагляду. В цей же час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на таємне викрадення грошових коштів із банківської картки ОСОБА_7 з використанням додатку «Приват24». Реалізуючи свій злочинний умисел, який направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , розуміючи протиправність своїх дій, умисно, повторно, з корисливих мотивів, здійснив перерахування грошових коштів в сумі 1 350 грн за допомогою додатку «Приват24» із банківської картки № НОМЕР_3 , яка знаходиться у володінні АТ КБ «Приватбанк», яка належить ОСОБА_7 , на банківську картку № НОМЕР_2 , яка знаходиться у володінні АТ «Ощадбанк», яка належить йому. У подальшому вказаними коштами розпорядився на власний розсуд. Внаслідок чого ОСОБА_6 заволодів коштами в сумі 1 350 грн, чим завдав ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.
В діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 1 ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка)), та ч. 2 ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно).
30.11.2020 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних злочинів.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до клопотання.
Слідчий у клопотанні зазначає, що підозрюваний ОСОБА_6 на виклики до слідчого не з`являється, за місцем проживання відсутній. У ході виконання доручення слідчого працівниками СКП Бердичівського РВП отримано інформацію про те, що ОСОБА_6 виїхав за межі державного кордону України в місці перетину «Яготин» до Республіки Польща. Крім цього, під час відвідування місця проживання остатнього, а саме адреси: АДРЕСА_1 , двері ніхто не відчиняв. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які є батьками ОСОБА_6 , згідно ст. 63 Конституції України від дачі показів відмовились та будь-якої інформації щодо місця перебування їхнього сина не надали.
29.12.2020 р. слідчим за погодженням з прокурором винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 .
У межах досудового розслідування отримано ухвалу слідчого судді про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_6 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, однак строк дії даної ухвали закінчився.
Одночасно з даним клопотанням 31.01.2025 р. до суду слідчим направлено клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого в повному обсязі з підстав, викладених в ньому, просив задовольнити. Зазначив, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування, у зв"язку з чим наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Дослідивши клопотання та додані до нього докази, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
З матеріалів клопотання доведено обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.
30.11.2020 р. слідчим СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області сформовано повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_6 вищевказаних злочинів, яке направлено на адресу місця проживання ОСОБА_6 : АДРЕСА_1 . Однак відомості повернулися із відміткою "Укрпошти" від 09.12.2020 р. «за письмовою відмовою одержувача».
Крім того, повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, вручено для передачі 16.12.2020 р. голові ОСББ "Газовик 21А-23" - ОСОБА_10 .
З протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 29.12.2020 р. вбачається, що батько ОСОБА_6 - ОСОБА_9 в категоричній формі відмовився від отримання підозри, на повідомлення про те, що ОСОБА_6 шукають працівники поліції, зазначив, що він зустрічатись з ними не бажає.
З протоколу огляду предметів від 27.11.2020 р. вбачається, що слідчим Бердичівського ВП ГУНП ОСОБА_4 під час огляду мобільного телефону, належного потерпілій ОСОБА_7 , виявлено переписку між потерпілою та ОСОБА_6 , в якій ОСОБА_6 визнав факт отримання коштів з банківської картки потерпілої та був повідомлений про намір останньої звернутись до поліції 03.11.2020 р., якщо той не поверне грошових коштів.
Із заявою до поліції щодо викрадення грошових коштів з карти потерпілої в розмірі 7 500 грн ОСОБА_7 звернулася 05.11.2020 р.
Згідно протоколів допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 19.11.2020 р. вбачається, що свідки являються батьками ОСОБА_6 , останні згідно ст. 63 Конституції України від дачі показів відмовились та будь-якої інформації щодо місця перебування їхнього сина не надали.
В матеріалах клопотання наявна копія повістки про виклик ОСОБА_6 до слідчого на 09-00 год 21.12.2020 р., яка вручена для передачі голові ОСББ «Газовик 21-А, 23» 16.12.2020 р.
З рапортів працівників Бердичівського РВП ГУНП вбачається, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів встановити місце знаходження ОСОБА_6 не представилось можливим, останній за місцем проживання відсутній та по наявній інформації виїхав за межі України на територію р. Польща та на територію України не повертався протягом кількох років. З метою допиту батьків підозрюваного здійснено перевірку адреси їх проживання: АДРЕСА_1 . Під час перевірки у квартирі перебувала мати підозрюваного, яка відмовилась відчиняти двері та надавати будь-які письмові покази.
Вказані вище факти у своїй сукупності свідчать про обізнаність ОСОБА_6 про наявне відносно нього кримінального провадження.
29.12.2020 р. слідчим за погодженням з прокурором на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 .
Ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду від 30.07.2024 р. клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 задоволено. Надано дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначено строк дії ухвали до 30.01.2025 р. (включно).
Згідно повідомлення Державної прикордонної служби України від 11.09.2024 р. вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 14.11.2020 р. о 08:30 виїхав за межі державного кордону України в місці перетину «Яготин».
Також у поданому одночасно клопотанні про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою слідим зазначено про ризики, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 187 КПК України, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.
Згідно ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:
1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;
2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Разом з тим, слідчий суддя, дослідивши в судовому засіданні клопотання та додані до нього докази, заслухавши доводи прокурора, встановив, що як в самому клопотанні, так і прокурором в судовому засіданні не доведено, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування, встановити його місце знаходження не можливо, а також до нього доцільно обирати такий запобіжний захід, як взяття під варту.
Так, з матеріалів клопотання слідчим суддею встановлено, що згідно повідомлення Державної прикордонної служби України від 11.09.2024 р. вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 14.11.2020 р. о 08:30 виїхав за межі державного кордону України, пункт пропуску - «Яготин» до Республіки Польща, назад на територію України не в"їжджав. Таким чином, встановлено місце перебування підозрюваного ОСОБА_6 в Республіці Польща.
Однак, слідчим до клопотання та прокурором в ході його розгляду не додано доказів, що органом досудового розслідування здійснювались заходи на встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 саме в Республіці Польща.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див.Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).
В матеріалах клопотання відсутні докази про використання міжнародної правової допомоги, зокрема, між Україною та Польщею - проведення компетентними органами однієї держави процесуальних дій, виконання яких необхідне для досудового розслідування, судового розгляду або для виконання вироку, ухваленого судом іншої держави або міжнародною судовою установою.
Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на те, що ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду від 30.07.2024 р. було задоволено клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 . Надано дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , 12.01.1995 р., строк дії якої визначено до 30.01.2025 р. (включно).
Однак, слідчим до матеріалів клопотання не надано доказів та необгрунтовано прокурором в судовому засіданні причин невиконання ухвали слідчого судді від 30.07.2024 р.
На підставі вищевикладеного, слідчим суддею встановлено, що як в матеріалах клопотання, так і прокурором в судовому засіданні не доведено, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , а також не надано належних та допустимих доказів, які б давали достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування чи суду, оскільки неможливо встановти його місце перебування, тому з цих підстав у задоволенні клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_6 для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.
Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на положення ч. 6 ст. 193 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Згідно ч. 4 ст. 190 КПК України слідчий суддя, суд за клопотанням прокурора має право вирішити питання про повторне затримання з метою приводу в порядку, передбаченому цим Кодексом. Повторне звернення до суду з клопотанням про дозвіл на затримання однієї і тієї ж особи по тому самому кримінальному провадженню після винесення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у задоволенні такого клопотання можливе лише при виникненні нових обставин, які підтверджують необхідність тримання особи під вартою.
На підставі викладеного, керуючись статтями 188, 189, 190, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п"яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1