КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 січня 2025 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 19.02.2024, яким

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ташкент, Узбекистан, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що 01.09.2023, приблизно о 08 год. 23 хв., тобто в період дії воєнного стану запровадженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ затвердженого Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та який в подальшому був продовжений, ОСОБА_6 разом з Особою 1, (матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження за № 0004389 від 25 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України) у невстановлений час, але не пізніше 08 години 18 хвилин 01 вересня 2023 року, перебуваючи у невстановленому місці, вступили у злочинну змову, направлену на таємне викрадення майна із магазину «ДісМарт», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 32/38. Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_6 разом з Особою 1 01 вересня 2023 року, приблизно о 08 годині 18 хвилин, зайшли у приміщення магазину «ДісМарт», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Д. Щербаківського, 32/38, підійшли до полиці з кавою і шоколадом, де ОСОБА_6 разом з Особою 1 переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи умисно, з корисливим мотивом, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, таємно викрали з торгової полиці наступний товар, а саме: кава розч Якобс Монарх екон, пак 100гр, вартістю 164 гривні 00 копійок за кожну, у кількості 6 шт., загальною вартістю 984 гривні 00 копійок без урахування ПДВ; кава розч Якобс Кронат Голд 200г ІМР, вартістю 270 гривень 00 копійок за кожну, у кількості 10 шт., загальною вартістю 2700 гривень 00 копійок без урахування ПДВ; шоколад Дасті молочний з цілим мигдалем ВКФ 90г/21, вартістю 38 гривень 00 копійок за кожну, у кількості 60 шт., загальною вартістю 2280 гривень 00 копійок без урахування ПДВ.

Після чого, ОСОБА_6 разом з Особою 1, утримуючи при собі викрадене майно, яке належить ТОВ «Бравір» на загальну суму 5964 гривні 00 копійок без урахування ПДВ, помістили до власних сумок, минули лінію кас та вийшли з приміщення магазину «ДісМарт».

В подальшому, ОСОБА_6 разом з Особою 1, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з вказаним майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдали ТОВ «Бравір» майнової шкоди на суму 5964 гривень 00 копійок без урахування ПДВ.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить на підставі ст.ст. 69, 75 КК України призначити йому менш суворе покарання.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги обвинувачений посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Зокрема зазначає, що при призначенні покарання суд не взяв до уваги, що він раніше не судимий, вину визнав та щиро розкаявся.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. Суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З урахуванням характеру і тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, який не одружений, не працює, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства або застосування покарання нижче від найнижчої межі та обґрунтовано обрав йому покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально.

Разом з тим, з урахуванням, наявності обставин, які пом`якшують покарання - щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.4 ст. 185 КК України.

Також колегія суддів враховує, що вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 29.03.2024, яким ОСОБА_6 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, та на підставі ч.1 ст.70 КК України, ч.4 ст.70 КК України призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років три місяці з урахуванням оскаржуваного вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 19.02.2024 та вироку Святошинського районного суду м. Києва від 26.02.2024, набрав законної сили.

Отже судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчинених ним правопорушень, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для задоволення апеляційної скарги захисника відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 19.02.2024 щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3