ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6377/24
Провадження № 1-в/210/1037/24
У Х В А Л А

іменем України

30 грудня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Засуджений ОСОБА_4 надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник адміністрації ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Прокурор ОСОБА_6 не заперечувала щодо задоволення клопотання.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 13, 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинського Дніпропетровської області від 09.02.2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 187, ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст.115 КК України та призначити йому покарання: за ч.1 ст. 187 КК України у виді 03 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 15, п.6 ч.2 ст. 115 КК України у виді 10 років позбавлення волі, з конфіскацією майна. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів визначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 24 жовтня 2021 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинського Дніпропетровської області від 29.11.2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 190 КК України 2001 року та призначити йому покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України 2001 року у вигляді 3 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України 2001 року у вигляді 5 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 187 КК України 2001 року у вигляді 7 років позбавлення волі без конфіскації майна, за ч. 2 ст. 190 КК України 2001 року у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України 2001 року ОСОБА_4 призначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 7 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України 2001 року призначене покарання поглинуто покаранням за вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 9 лютого 2023 року та призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі, обчислюючи строк відбування покарання з 24 жовтня 2021 року. Зараховано ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 8 лютого 2019 року по 1 жовтня 2021 року та з 24 жовтня 2021 року по 29 листопада 2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.11.2023 року встановлено, що ОСОБА_4 визнано винним за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодами: від 03.01.2019 року, сума матеріального збитку становить 416,33 грн.; від 19.10.2021 року, сума матеріального збитку становить 892,50 грн., та за ч. 2 ст. 190 КК України за епізодами: від 09.01.2019 року, сума матеріального збитку становить 2175,00 грн.; від 30.01.2019 року, сума матеріального збитку становить 2029,00 грн..

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2019 на рівні 1921,00 гривня. Отже, розмір соціальної пільги, встановленої законом на 01.01.2019 рік, становить 960,50 грн (1921,00 грн *50% = 960,50 грн.), а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2019 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 1921,00 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2021 на рівні 2270,00 гривні. Отже, розмір соціальної пільги, встановленої законом на 01.01.2021 рік, становить 1135,00 грн (2270,00 грн *50% = 1135,00 грн.), а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2021 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 2270,00 грн.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24) вказала, що Закон №3886-IX є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону №3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст. 74 КК встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

Відтак, за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09.02.2023 року ОСОБА_4 визнано винним за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, які не підпадають під дію Закону № 3886?IX.

На підставі ч.1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, засуджений ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.11.2023 року за ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.11.2023 року ОСОБА_4 визнано винним за ч. 2 ст. 186 та за ч. 2 ст. 187 КК України, які не підпадають під дію Закону № 3886?IX, та за ч. 2 ст. 190 КК України засуджений спричинив матеріальну шкоду потерпілому в розмірі, яка перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за кожним епізодом станом на день скоєння кримінального правопорушення, а відтак вчинені ним діяння по кожному епізоду є кримінально караним.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» задовольнити.

Вважати засудженим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09.02.2023 року за ч.1 ст. 187 КК України до покарання у виді 03 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 15, п.6 ч.2 ст. 115 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення волі, з конфіскацією майна. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів визначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 24 жовтня 2021 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.11.2023 року за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі частини 2 статті 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння.

Вважати засудженим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.11.2023 року за ч. 2 ст. 186 КК України 2001 року до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 187 КК України 2001 року до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі без конфіскації майна, за ч. 2 ст. 190 КК України 2001 року до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України 2001 року ОСОБА_4 призначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 7 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України 2001 року призначене покарання поглинуто покаранням за вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 9 лютого 2023 року та призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі, обчислюючи строк відбування покарання з 24 жовтня 2021 року. Зараховано ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 8 лютого 2019 року по 1 жовтня 2021 року та з 24 жовтня 2021 року по 29 листопада 2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1