17.02.2025
Справа №642/8048/24
Провадження №1-кс/642/302/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові винесене в кримінальному провадженні №0001800 від 22.12.2024 клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 за погодженням прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 звернувся із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Як вбачається з клопотання, в провадженні СВ відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0001800 від 22.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 22.12.2024 приблизно о 11.15 годині ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою спільного розпиття спиртних напоїв, приїхав в гості до свого знайомого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Після чого, перебуваючи у кухні вищевказаної квартири та вживаючи алкогольні напої, приблизно о 19 годині 15 хвилин між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 сталась сварка на побутовому ґрунті, внаслідок чого у ОСОБА_4 виникли особисті неприязні відносини до ОСОБА_8 і умисел, направлений на заподіяння тому смерті.

ОСОБА_4 будучи у стані алкогольного сп`яніння, бажаючи подальшого розвитку конфлікту з ОСОБА_7 знаходячись у кухонній кімнаті, вказаної квартири, відчуваючи відносно останнього особисті неприязні відносини схопив кухонний ніж і наблизився зі спини до потерпілого ОСОБА_7 , який збирався покинути його місце мешкання, з метою вбивства останнього і діючи на ґрунті особистих неприязних відносин, з умислом, направленим на заподіяння смерті ОСОБА_7 , передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, що знаходяться у причинному зв`язку з діянням, а також свідомо допускаючи їх настання, тримаючи ніж у руці, наніс потерпілому 5 ударів в область спини зверху та тильну частину шиї, заподіявши тому, проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з права та з ліва з утворенням гемопневмотораксу, не проникаючі поранення задньої поверхні шиї. Отже, ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав за необхідне для завершення свого умислу, спрямованого на умисне протиправне заподіяння смерті до кінця, однак злочин не було завершено з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що було вжито заходів для госпіталізації ОСОБА_7 до медичної установи, потерпілий був доставлений до військового шпиталю, де йому було надано своєчасну медичну допомогу, яка полягала в операційних заходах, вчасним проведенням яких, врятовано життя останнього.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, не доведене до кінця з причин, які не залежали від його волі.

У вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, зареєстрований та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

22.12.2024 о 20 год. 40 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

23.12.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України

24.12.2024 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова відносно підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

13.02.2025 постановою керівника Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова строк досудового розслідування по кримінальному провадженню було продовжено до 3-х місяців, тобто до 22.03.2025.

Слідчий зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні належними та допустимими доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 22.12.2024; показаннями потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 ; показаннями свідка ОСОБА_9 ; висновком судово-медичної експертизи № 09-2685/2024 від 24.01.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Для здобуття належних і допустимих доказів та прийняття законного рішення у кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) дій, а саме:- отримати висновок призначеної для виконання експертам ДСУ Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи медико-криміналістичної експертизи; - з урахуванням отриманих результатів проведених експертиз повідомити ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри, допитати останнього з приводу зміненої підозри; - виконати процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні та ознайомити сторони кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування, надати речові докази, у відповідності до вимог ст.290 КПК України.

Відомості, які будуть отримані в результаті перелічених слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, мають значення доказів у кримінальному провадженні, оскільки підтвердять або спростують причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень за обставинами кримінального провадження.

Незважаючи на те, що на даний час у кримінальному провадженні виконаний великий обсяг слідчих дій, спрямованих на отримання та перевірку доказів, але завершити досудове розслідування не представляється можливим через складність провадження та неможливість отримання у двох місячний строк після повідомлення про підозру ОСОБА_4 висновків судових експертиз у зв`язку із великим обсягом наданих на дослідження об`єктів дослідження, які були вилучені під час проведення огляду місця події та завантаженістю експертів експертної установи, якій доручено проведення зазначеної експертизи. Проведення усіх вищевказаних процесуальних та слідчих дій для розслідування має вирішальний характер, у зв`язку з тим, що їх виконання, є обов`язковим для повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а також забезпечення прав підозрюваного.

На цей час вбачаються підстави для продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, у органу досудового розслідування є підстави вважати що у підозрюваного можуть виникнути передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України спроби:

-переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене суворе покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчинених кримінальних правопорушень, оскільки, маючи процесуальний статус підозрюваного, останньому відомо місця мешкання свідка та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що ОСОБА_4 може умовлянням чи погрозами вчинити протиправний тиск на свідка та/або потерпілого з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів

На думку слідчого, зазначене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі заходи не зможуть сприяти здійсненню завдань кримінального провадження щодо здійснення захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження (у тому числі потерпілих), а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Крім цього, слід звернути увагу, що тяжкість вчинення вказаного злочину викликає саме ту реакцію суспільства і наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення ОСОБА_4 , як виключну міру запобіжного заходу, застосування до останнього менш суворих запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства, не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам та не в змозі в повній мірі забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного (обвинуваченого) і унеможливити настання ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В свою чергу, це створить в очах суспільства уяву неспроможність правоохоронних органів захистити пересічних громадян.

Враховуючи викладене, слідчий просить продовжити відносно ОСОБА_4 вже обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор», оскільки без застосування запобіжного заходу та перебування останнього на волі, він може переховуватися від органів досудового розслідування та покинути територію України, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 проти клопотання слідчого заперечували посилаючись на необ`єктивність та необгрунтовність повідомленої підозри і наявності ризиків зазначених прокурором.

Зазначив, що на теперішній час органом досудового розслідування у повному обсязі не відпрацьована версія ОСОБА_4 непричетності його до скоєння кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, хоча підозрюваний співпрацює з органом досудового розслідування з метою встановлення саме істини по справі.

Адвокат вказує, що клопотання прокурора не містить обґрунтованих доказів того, що вказані ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу підозрюваному, існують і на даний час, а жодного нового ризику ним не наведено, так само як і не наведено підстав, які б виправдовували подальше тривале тримання підозрюваного під вартою, у зв`язку з чим необхідно зазначати, що на початковому етапі досудового розслідування можливо й була необхідність у триманні ОСОБА_4 під вартою, однак на даному етапі досудового розслідування, докази необхідності продовження застосування найбільш суворого запобіжного захід, у повному обсязі, стороні захисту не надані.

Просили суд змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, що буде цілком достатньо для виконання підозрюваним усіх процесуальних обов`язків, які будуть покладені на останнього і які він готовий виконувати у повному обсязі.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В ході розгляду клопотання встановлено, що провадженні СВ відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0001800 від 22.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

23.12.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно вимог ст. ст. 42, 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

З матеріалів справи, наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення.

Для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88).

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom).

Проте, у практиці ЄСПЛ відсутній універсальний підхід, за якого підозра вважається обґрунтованою. Це визначається конкретними обставинами (рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», п.32; «Merabishvili v. Georgia», п.184), а також пов`язується зі ступенем суспільної небезпечності діяння.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обґрунтованість підозри може встановлюватися тільки щодо діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність.

Як передбачено ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи, як заходи забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За таких обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшились.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обгрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Санкція ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі стром від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі, та відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховування від суду. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою переховуватися від суду. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»). Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Вивченням відомостей про особу підозрюваного встановлено, що ОСОБА_4 неодружений, не працевлаштований, отже міцних соціальних зв`язків не має.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі №674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012, усвідомлення ймовірності визнання вини особи з висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та є підставою для тримання особи під вартою.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 22.03.2025.

Доводи обвинуваченого та захисника в обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя відхиляє, оскільки вони не спростовують обставин, що вказують на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необхідних для тримання під вартою.

На думку суду, є встановленим факт недостатності застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного, а обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 на більш м`який, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою, продовживши строк застосованого запобіжного заходу відносно нього у вигляді тримання в межах строку досудового розслідування, тобто до 22.03.2025.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 183,193-194, 196, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 22.03.2025, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали до 22 березня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 17.02.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1