Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/942/24
Провадження № 1-кп/499/110/24
В И Р О К

Іменем України

19 грудня 2024 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (далі також прокурор), обвинуваченого ОСОБА_4 (далі також обвинувачений, особа), розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду, обвинувальний акт кримінального провадження № 0000417 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Михайлопіль, Іванівського району, Одеської області, зареєстрованого в будинку АДРЕСА_1 та проживаючого в будинку АДРЕСА_2 (далі також будинок), не працюючого, з базовою середньою освітою, не одруженого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого статтею 1261 Кримінального кодексу України (далі КК),

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним та стаття (частини статті) КК, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа таке

Обвинувачений в порушення вимог статті 28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон), з листопада 2023 року до липня 2024 року, перебуваючи за місцем свого проживання в будинку, умисно вчиняв психологічне насильство над сестрою ОСОБА_5 (далі також потерпіла), з якою проживав однією сім`єю та був пов`язаний спільним побутом, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя, втраті енергійності, швидкої втоми, постійному дискомфорті, негативних переживань потерпілої за таких обставин:

- 15 листопада 2023 року, приблизно о 18 годині 20 хвилин, допустив образливі дії із застосуванням ненормативної лексики (нецензурної лайки) щодо потерпілої, через що була завдана шкода її психічному здоров`ю, внаслідок чого Іванівський районний суд Одеської області постановою від 01 грудня 2023 року в справі №499/1189/23 визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП);

- 31 грудня 2023 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, допустив образливі дії із застосуванням ненормативної лексики (нецензурної лайки) щодо потерпілої, через що була завдана шкода її психічному здоров`ю, внаслідок чого Іванівський районний суд Одеської області постановою від 31 січня 2024 року в справі №499/11/24 визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП;

- 01 липня 2024 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, незважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності, діючи систематично, знову допустив образливі дії із застосуванням ненормативної лексики (нецензурної лайки) щодо потерпілої, внаслідок чого завдана шкода її психічному здоров`ю, яка згодом того ж дня звернулася з відповідною заявою про притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

За висновком судово-психіатричного експерта від 16 липня 2024 року досліджувана в справі ситуація є психотравмуючою для потерпілої, що завдає шкоди її самооцінці, самоповазі та гідності. У зв`язку з тривалим нехтуванням честі гідності, фізичним насильством і приниженням, присутніми в структурі почуття фрустрації, що блокує її життєдіяльність і свободу дій, що знаходиться в безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з сімейним насильством.

За таких фактичних обставин особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 1261 КК, - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань.

2.Учасники судового провадження висловили таке

Обвинувачений у вчиненому діянні визнав себе винним повністю, підтвердив у своїх свідченнях сутність пред`явленого йому обвинувачення, мотив і спосіб вчинення інкримінованих діянь, а також додатково показав, що розкаюється у вчиненому.

Потерпіла подала до суду заяву, в якій зазначила, що просить проводити розгляд справи без її участі.

Начальник Березівського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що, з лютого до грудня 2024 року обвинувачений ухилявся від відпрацювання громадських робіт, що було перевірено, як фактично, так і згідно табелів його виходу на роботу, складених уповноваженною особою Коноплянської сільської ради Березівського району Одеської області.

3.Докази на підтвердження встановлених судом обставин такі

3.1. За відсутності заперечень учасників судового провадження, добровільності їх позиції, сумнівів у правдивості свідчень обвинуваченого, суд, у порядку встановленому статтею 349 КПК, обмежив судовий розгляд допитом обвинуваченого та дослідженням, що характеризують його особу документів, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються й правильно розуміються.

Обвинувачений повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. Під час допиту обвинувачений детально розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення та щиро розкаявся у вчиненому, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, місця, часу, мотиву, мети і способу вчинення кримінального правопорушення.

3.2. Іванівський районний суд Одеської області вироком від 27 грудня 2023 року визнав обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого статтею 1261 КК та призначив йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт (далі вирок від 27 грудня 2023 року, а.с. 49-51).

Повідомлення Начальника Березівського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області від 04 грудня 2024 року та додані до нього направлення, розпорядження від 14 лютого 2024 року повідомлення, табелі виходу на роботу, свідчать, що відповідно до табелів виходу на роботу обвинувачений не відпрацював жодної години громадських робіт призначених вироком від 27 грудня 2023 року.

4. Положення закону, якими суд керувався такі

Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком (частина 1 статті 71 КК).

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком (частина 4 статті 71 КК).

При складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт (підпункт «г», пункт 1 частини 1 статті 72 КК).

5. Мотиви призначення покарання та обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання такі

5.1. Оскільки суд встановив, що обвинувачений, в порушення вимог статті 28 Конституції України, Закону, умисно, з листопада 2023 року до липня 2024 року, систематично вчиняв домашнє насильство стосовно потерпілої, тому такі дії суд кваліфікує за статтею 1261 КК, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань.

5.2. Зважаючи на приписи статей 65-68 КК,суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення як обставини, що пом`якшує покарання, а також відсутність підтверджуючих документів щодо обставин, які обтяжують покарання.

Суд враховує відомості про обвинуваченого як про особу, який: має постійне місце проживання, не є особою з інвалідністю, не працює, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, негативно характеризується за місцем проживання раніше неодноразово притягувався до кримінальної, адміністративної відповідальності та висновків не зробив, про що свідчать його подальші повторні дії щодо вчинення протиправних діянь, адже відбуваючи покарання за їх вчинення, продовжував нехтувати вимогами закону, демонструвати свою нездатність до виправлення та своє небажання ставати на шлях законослухняної поведінки.

З урахуванням викладених вище обставин, враховуючи положення статті 65 КК про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень, та досягнення інших цілей покарання, суд вважає, що вказані обставини не дозволяють застосувати до обвинуваченого після призначення покарання положення статей 75, 76 КК.

Отже, суд призначає особі покарання в межах, встановлених санкцією статті 1261 КК й з урахуванням приписів статті 71 КК, та вважає не можливим виправлення особи без ізоляції, тому він підлягає поміщенню на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

5.3. Суд зазначає, що відповідно до підпункту «г», пункт 1 частини 1 статті 72 КК під час складання покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий з такого співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт, тобто невідбуте покарання за вироком від 27 грудня 2023 року становить 18 днів позбавлення волі з огляду на такий розрахунок: 200 годин : 8 = 25 днів).

Суд враховує, що обвинувачений до повного відбуття покарання призначеного вироком від 27 грудня 2023 року вчинив нове кримінальне правопорушення, тому під час остаточного призначення йому покарання необхідно застосувати частину 1 статті 71 КК та частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішує суд під час ухвалення вироку такі

Суд не ухвалює рішення про цивільний позов, який в кримінальному проваджені не поданий.

Сторони клопотань в порядку визначеному частиною 5, 9 статті 100 КПК не заявляли, тому питання про долю речових доказів судом не вирішувалось, оскільки речові докази надані не були.

Суд не здійснює, в порядку передбаченому статтями 124-126 КПК, розподіл процесуальних витрат за відсутності їх документального підтвердження.

Суд не ухвалює рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки стороною обвинувачення відповідні клопотання не заявлялися.

Керуючись статтями 369-371, 373-374, 532, 615 КПК, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого статтею 1261 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі частини 1 статті 71 Кримінального кодексу України за сукупності вироків до покарання призначеного за цим вироком повністю приєднати не відбуту частину покарання призначеного Іванівським районним судом Одеської області вироком від 27 грудня 2023 року у виді невиконаних 200 (двохсот) годин громадських робіт, способом переведення громадських робіт у більш суворий вид покарання у виді позбавлення волі, за правилами встановленими підпунктом «г», пункт 1 частини 1 статті 72 Кримінального кодексу України, із співвідношення одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк один рік двадцять п`ять днів.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі обчислювати з моменту фактичного затримання та взяття під варту ОСОБА_4 в порядку виконання вироку.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду, через Іванівський районний суд Одеської області способом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_7