У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області, ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001141

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням у якому зазначає, що 21 листопада 2024 року, надійшло повідомлення від працівника ВКП Ужгородського РУП, про те, що за адресою м. Ужгород, по вул. Легоцького 19А, під час перевірки у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено речовину подібну до наркотичної.

22.11.2024 відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001141 з визначенням правової кваліфікації кримінального правопорушення ч. 1 ст. 309 КК України.

Обгрунтовуючи заявлене клопотання прокурор вказує, що в ході огляду місця події від 21.11.2024 року в чергову частину Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області надійшло повідомлення, про те, що в м. Ужгород, вул. Легоцького, 19 А під час перевірки громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено та вилучено шість зіп-пакетів з речовиною рослинного походження ззовні схожу на наркотичну, що упаковано до спеціального пакету НПУ RIC 2174834, зіп-пакет з коричневою сухою речовиною, що упаковано до спеціального пакету НПУ RIC 2174835 та мобільний телефон марки «Rеаdmi Note 8» упаковано до спеціального пакету НПУ RIC 22174836.

А тому посилаючись на те, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучені під час огляду місця події зіп-пакети з речовиною схожою на наркотичну та мобільний телефон, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки зіп-пакети з речовиною схожою на наркотичну є предметом кримінального правопорушення ч. 1 ст. 309 КК України, а мобільний телефон містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою забезпечення збереження речових доказів прокурор просить клопотання задовольнити.

Прокурор на розгляд клопотання не з`явився, хоча про час та місце розгляду такого був повідомлений.

ОСОБА_4 на розгляд клопотання не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання був повідомлений, що убачається із рапорта прокурора ОСОБА_3 від 04.12.2024 року та рапорта дізнавача СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 03.12.2024 року.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Як встановлено в ході розгляду клопотання, сектором дізнання ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001141 від 22.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення ч. 1 ст. 309 КК України.

Слідчий суддя констатує, що клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області, ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001141 надіслано на адресу Ужгородського міськрайонного суду поштовим зв"язком 22.11.2024 року.

З долученого до матеріалів клопотання протоколу огляду місця події від 21.11.2024 року вбачається, що в ході вказаного огляду, проведеного за адресою: м. Ужгород, вул.. Легоцького, 19А на відкритій ділянці місцевості, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено шість зіп-пакетів з речовиною рослинного походження ззовні схожу на наркотичну, що упаковано до спеціального пакету НПУ RIC 2174834, зіп-пакет з коричневою сухою речовиною, що упаковано до спеціального пакету НПУ RIC 2174835 та мобільний телефон марки «Rеаdmi Note 8» упаковано до спеціального пакету НПУ RIC 22174836.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до переконання про наявність достатніх підстав вважати, що вилучені, згідно протоколу огляду місця події від 21.11.2024 року, речі, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, та матимуть доказове значення у кримінальному провадженні, а тому клопотання по накладення арешту на вищезазначені речі є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучені, в ході огляду місця події 21.11.2024 року за адресою: м. Ужгород, Легоцького, 19 А, під час перевірки громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , речі, а саме: шість зіп-пакетів з речовиною рослинного походження ззовні схожої на наркотичну, що упаковано до спеціального пакету НПУ RIC 2174834, зіп-пакет з коричневою сухою речовиною, що упаковано до спеціального пакету НПУ RIC 2174835 та мобільний телефон марки «Rеаdmi Note 8» упаковано до спеціального пакету НПУ RIC 22174836.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1