465/3009/24
1-кп/465/297/25
У Х В А Л А

Іменем України

17.01.2025 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження №0000188 від 03.04.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Козова Тернопільської області, студента 2 курсу Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З. Гжицького, раніше не судимого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 інкриміновано те, що він всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», згідно якого заборонено незаконний обіг психотропних речовин, не маючи на це спеціального дозволу, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, 03.04.2024 року близько 14:00 год., перебуваючи по вул. Тролейбусна, 15 у м. Львові, на траві біля дерева помітив згорток ізоляційної стрічки жовтого кольору, в якому знаходився зіп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини та підняв його, чим незаконно придбав (шляхом привласнення знайденого), у якому згідно висновку експерта міститься амфетамін, який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою 0,3658 грама. В подальшому 03.04.2024 року близько 14:30 год., перебуваючи неподалік будинку №122а по вул. Кн. Ольги у м. Львові, ОСОБА_4 був виявлений працівниками Національної поліції України, які здійснювали опрацювання території Франківського району м. Львова з метою недопущення вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, після чого на місце події викликано слідчо-оперативну групу Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області, яким ОСОБА_4 добровільно видав вищевказану психотропну речовину.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 cт.309 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям. При цьому, свою вину у скоєному обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю, вказав, що до кримінальної відповідальності він притягається вперше, у даному кримінальному провадженні активно співпрацював з дізнанням, сприяв у повному розкритті проступку, у скоєному кається. Крім цього, наголосив, що наркотичних чи психотропних речовин більше не вживає, бажає налагодити своє життя і більше ніколи не провертатися до того, що сталося.

Прокурор щодо задоволення заявленого клопотання не заперечив, посилаючись на те, що наявні підстави та умови для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження. Крім цього, врахуванню підлягає те, що ОСОБА_4 є особою молодого віку, навчається, вперше вчинив кримінальний проступок, у скоєному кається, допомагав органу дізнання у розкритті кримінального правопорушення.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом ст.ст.44, 45 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 45 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", за наявності підстав, передбачених у ст. 45 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Шляхом опитування учасників кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій за ч.1 ст.309 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак, діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підстави звільнення від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України, а також наслідки закриття провадження з цих підстав і після роз`яснення цих положень наполягав на закритті провадження з підстав, передбачених ст.45 КК України.

Відповідно до ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 45 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України, належить до категорії кримінальних проступків.

Також в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 є особою молодого віку, навчається у вищому навчальному закладі, адміністрацією якого характеризується виключно позитивно, раніше не судимий, кримінальний проступок вчинив вперше, після вчинення кримінального проступку щиро покаявся, активно сприяв його розкриттю, добровільно видав наявну в нього психотропну речовину.

Згідно з п.2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою ст. 284 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання обвинуваченого і вважає, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України відповідно до вимог ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження відносно нього слід закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та у відповідності до положень п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

При вирішенні питання процесуальних витрат суд враховує, що в межах кримінального провадження №0000188 від 03.04.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України проводилась судова експертиза наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів. Згідно наявної довідки про вартість виконаної експертизи витрати на залучення експерта з оформленням висновку №СЕ-19/109-24/5021-НЗПРАП від 15.03.2024 року становлять 1514 грн. 56 коп.

З цього приводу суд звертає увагу обвинуваченого на те, що відповідно до п.3 ч.1 ст.118 КПК України до складу процесуальних витрат входять, в тому числі, витрати, пов`язані із залученням експертів.

При цьому, положеннями ч.1 ст.126 КПК України передбачено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Таким чином, законодавчих обмежень для вирішення судом питання стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат у справі судовим рішенням у формі ухвали немає, більш того, можливість такого прямо передбачена положеннями ч.1 ст.126 КПК України.

Крім цього, у постанові від 17.06.2020 року у справі № 598/1781/17 (провадження № 13-47кс20) Верховним Судом зроблено правовий висновок про те, що КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат; суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Також у своїй постанові від 29.09.2021 року Верховний Суд у справі №342/1560/20 (провадження № 51-2331км21) констатував, що процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження. Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Аналогічно таку ж позицію підтримав Верховний Суд у постанові від 01.02.2024 року в справі № 930/497/23 (провадження № 51-4798км23), вказавши, що закриття кримінального провадження стосовно особи на нереабілітуючих підставах і застосування до неї більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє таку особу від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судової експертизи.

За таких обставин та наведеного правого регулювання питання стягнення судових витрат у кримінальному провадженні, а також за наявності відповідних висновків Верховного Суду, які є обов`язковими для врахування судом першої інстанції, процесуальні витрати на проведення у кримінальному провадженні судової експертизи підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Долю речових доказів у справі слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст.44, 45 КК України, ст.ст.284, 285, 286, 288, 314 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України на підставі ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, відомості про яке 03.04.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000188, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, - закрити.

Стягнути із ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів в сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 коп.

Речовий доказ - амфетамін масою 0,3658 грама, який знаходиться у спецпакеті «Україна МВС Експертна служба» №3864534 та який згідно квитанції №00114 з реєстрацією в книзі обліку речових доказів за порядковим №1960 передано на зберігання до камери схову ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, знищити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1