Справа №295/4488/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3

власника майна ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, внесене начальником СВ відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Житомирській області майором поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000124 від 29.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт накросівки чорного кольору «Аdidas», мобільний телефон марки «Iphone XR», ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 , пачку з двома цигарками «Parlament».

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 29.03.2025 близько 09:30 год ОСОБА_6 перебував біля магазину «Теремок», що розташований за адресою: вулиця Миру, 2, с. Озерянка Житомирського району Житомирської області, куди на автомобілі марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_3 приїхав ОСОБА_4 з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , де між вищевказаними особами та ОСОБА_6 виник конфлікт з приводу негативного відношення останнього до своєї матері та брата.

У вищевказаний день, час та місці ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які також перебували в стані алкогольного сп`яніння, з метою покарання потерпілого ОСОБА_6 під видуманим мотивом поганого відношення до своїх рідних, застосовуючи фізичну силу, силоміць схопили за одяг ОСОБА_6 , та підвели до задніх дверей автомобіля марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_3 .

В подальшому, ОСОБА_4 умисно наніс два удари ногою по тулубу ОСОБА_6 , а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в цей же час, своїми руками продовжували здійснювати дії щодо поміщення ОСОБА_6 до вищевказаного автомобіля, та таким чином, коли останній вже перебував на задньому сидінні автомобіля, замкнувши дверцята, позбавили ОСОБА_6 волі, а саме фізичної свободи, особистої недоторканості, а також вільного вибору місця знаходження, можливості вільно пересуватися на власний розсуд.

ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , незаконно утримуючи ОСОБА_6 в салоні автомобіля, прибули на ділянку місцевості, що розташована на відстані близько 2,5 км від с. Озерянка Житомирського району Житомирської області, де ОСОБА_4 наказав ОСОБА_6 вийти з салону вищевказаного автомобіля та підійти до вказаного ним дерева. ОСОБА_4 дістав трос для буксирування транспортних засобів, дроти з клемами з багажного відділення автомобіля та, підійшовши до ОСОБА_6 , висловлюючи погрози подальшого застосування фізичного насильства, прив`язав останнього до дерева.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою примушування потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, а саме зізнанні у вчиненні протиправних дій щодо своєї матері та брата, заподіяли ОСОБА_6 фізичного та морального страждання шляхом тривалого нанесення побоїв, а саме в період часу з 10 год по 11 год 29.03.2025 нанесли не менше десяти ударів руками та ногами по голові та тілу ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , погрожуючи застосуванням фізичної сили, змусили ОСОБА_6 бігти 2,5 км перед автомобілем марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_3 у напрямку села Озерянка Житомирського району Житомирської області.

Перед початком села Озерянка Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_4 зупинив транспортний засіб марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_3 та, вийшовши з автомобіля, утримуючи ОСОБА_6 за одяг, заштовхнув останнього в багажне відділення вищевказаного автомобіля.

ОСОБА_4 , перебуваючи за кермом зазначеного автомобіля, спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , прибули до ділянки місцевості, що розташована поза населеним пунктом в с. Ружки, Житомирського району Житомирської області, де змусили ОСОБА_6 копати яму, що він і виконував під примусом фізичної розправи.

Вищевказані злочинні дії тривали близько 06 годин без розриву у часі, та були припинені близько 15 год 29.03.2025, коли потерпілий ОСОБА_6 почав скаржитися ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на критичний стан свого здоров`я, погане самопочуття та неможливість продовжувати виконувати дії, які від нього вимагають, у зв`язку з чим останні припинили свої протиправні дії.

29.03.2025 о 23 год. 30 хв. за адресою: с. Озерянка, Житомирського району Житомирської області, в порядку ст. 208 КПК України затримано підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час затримання у ОСОБА_4 працівниками поліції виявлено та вилучено кросівки чорного кольору «Адідас», які поміщено до спец.пакету №QYH0024675; мобільний телефон марки «Iphone XR», ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 , що упаковується в спец.пакет №CRI1092081; пачка з двома цигарками «Parlament» з двома цигарками, що упаковується в спец.пакет №CRI 1090867.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що у разі повернення вилучених речей, у законному володінні якої вони перебувають, може призвести до знищення, перетворення, відчуження, а також можливість використання, як доказів відомостей, що містяться в даних речах та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цього майна, тому у слідства виникла необхідність в накладенні арешту на вилучене майно з метою недопущення їх відчуження, розпорядження та користування.

Крім цього зазначила, що не накладення арешту призведе до неможливості проведення під час досудового розслідування відповідних судових експертиз з таким майном.

Слідчий в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити. зазначила що з показів вбачається, що під час вчинення кримінального правопорушення події знімались на відео за допомогою телефону.

Власник майна та його захисник заперечували проти задоволення клопотання.

Адвокат ОСОБА_5 в обґрунтування заперечень проти клопотання зазначив, що підозрюваний визнає вину, мобільний телефон не містить відомостей про вчинене кримінальне правопорушення.

ОСОБА_4 зазначив, що підтримує свого адвоката, а також зазначив, що на телефон не здійснювалась відеофіксація події.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою

Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що в провадженні СВ ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000124 від 29.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України, в рамках якого постановою начальника СВ ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 30.03.2025 майно, на яке слідчий просить накласти арешт, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого іде воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Наявні у клопотанні матеріали свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням викладеного, оскільки вилучене майно може бути використане як докази на підтвердження обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження, взявши до уваги стадію досудового розслідування, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою проведення необхідних судових експертиз, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання та накласти на вказане майно арешт.

Керуючись ст. ст. 98, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання та накласти арешт на кросівки чорного кольору «Аdidas», мобільний телефон марки «Iphone XR», ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 , пачку з двома цигарками «Parlament» та тимчасово позбавити власника (користувача) майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також третіх осіб права відчуження та розпорядження вказаним майном.

Ухвала про арешт майна підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1