УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 317/335/25

Провадження № 1-в/317/10/2025

24 січня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього дії Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, якого засуджено вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2022 р. за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2023 р. скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_4 , застосованого вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2022 р. та направлено засудженого ОСОБА_4 для відбування покарання призначеного вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2022 р. у вигляді 3 років позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_4 , надійшла заява про застосування до нього Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024., який набув чинності 09.08.2024.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав подану ним заяву та просив її задовольнити.

Представник «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» в судовому засіданні поклався на розсуд суду.

Прокурор висловила про неможливість задоволення заяви засудженого, оскільки він засуджений за дії, які не підпадають під дію Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України, вирішуються судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про зміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що згідно вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2022 р. ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2023 р. скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_4 , застосованого вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2022 р. та направлено засудженого ОСОБА_4 для відбування покарання призначеного вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2022 р. у вигляді 3 років позбавлення волі. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 20.02.2024 р. ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2023 р. залишено без змін.

Відповідно положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 (далі в ред. ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024), який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Зазначеним Законом підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна (ст.ст. 185, 190, 191 КК України), чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

За вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2022р. ОСОБА_4 12.01.2022 здійснив крадіжку, кваліфіковану за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, на загальну суму 3155 грн. 20 коп., що становить більше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, який встановлювався у 2022 році - 2481,00 грн. Відповідно суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 засуджений даним вироком за діяння, караність якого законом не усунена, тому останній не підлягає звільненню від покарання призначеного вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2022 р.

Суддя відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, вирішує у кримінальному провадженні лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Таким чином, на день розгляду судом заяви засудженого ОСОБА_4 на останнього не розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення заяви, а отже, в задоволенні заяви останнього слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом № 3886-ІХ від 18.07.2024, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність до Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1