Справа № 243/2002/21
Провадження № 1-кп/211/303/25
У Х В А Л А

іменем України

06 лютого 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі колегії суддів : головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0002060 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 15, п.13 ч 2 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу знаходиться вказане кримінальне провадження.

Захисник ОСОБА_7 , якого підтримав обвинувачений та захисник ОСОБА_8 , в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору мотивуючи це тим, що на його думку, стороною обвинувачення були допущені грубі порушення КПК України, зокрема обвинувальний акт не містить посилання на мотив вчинення кримінального правопорушення, порушене право обвинуваченого на захист відповідно до ст. 52 КПК України. Повідомлення про підозру 07 12 2020 року вручалося ОСОБА_6 взагалі без захисника, а повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 від 16 02 2021 року, за якою складений обвинувальний акт та направлений до суду, взагалі ОСОБА_6 не вручалося. Не зазначено в обвинувальному акті розмір шкоди. Крім того, вказав на розбіжність у датах події кримінального правопорушення та отримання заяви від потерпілого, приховування стороною обвинувачення доказів. Звернув увагу суду на відсутність протоколу відкриття матеріалів кримінального провадження захиснику ОСОБА_7 . Ставить під сумнів кваліфікацію дій стрілка. Наголосив на те, що обвинувальний акт направлений до суду не є ідентичним та істотно відрізняється від повідомлення про підозру.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання про повернення обвинувального акту заперечувала і вказала на те, що клопотання сторони захисту процесуально не обгрунтоване. Питання, які порушує захист у клопотанні можливо розглянути вже при розгляді кримінального провадження по суті. Фабула обвинувачення викладена у відповідності до норм КПК України, а тому просить у задоволені клопотання стороні захисту відмовити.

Колегія суддів, розглянувши клопотання захисника обвинуваченого, заслухавши думку учасників судового засідання, дійшла таких висновків.

Згідно із приписами статті 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

При цьому, обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні. У випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, суд, згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, повинен повернути обвинувальний акт прокурору.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акта прокурору з підготовчого судового засідання є встановлення невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України.

Обвинувальний акт має містити певні відомості, що чітко визначені ч.2 ст.291 КПК України.

Крім того, необхідно звернути увагу на те, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Чинним КПК не передбачені наслідки неспівпадіння викладу фактичних обставин кримінального правопорушення у повідомленні про підозру і обвинувальному акті, врученому обвинуваченому і направленого до суду, усталена судова практика свідчить про те, що випадки коли обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, не збігається з викладом фактичних даних у повідомленні про підозру мають визнаватися істотними порушеннями вимог КПК.

Структурні елементи, які входять до підозри та формалізуються у повідомленні про підозру, мають повністю відтворюватися в обвинувальному акті. У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або при зміні первинної підозри, слідчий, прокурор зобов`язані знову вручити особі повідомлення про підозру з виконанням вимог статті 278 КПК.

Дослідивши матеріали кримінального провадження в межах поданого клопотання, колегією суддів встановлені такі обставини.

28 березня 2023 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді 13 років позбавлення волі. Стягнуто з нього процесуальні витрати. Вирішено долю речових доказів.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2024 року вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 березня 2023 року відносно ОСОБА_6 було скасовано та направлено кримінальне провадження на новий розгляд в суд першої інстанції.

Скасовуючи вирок, суд апеляційної інстанції у мотивувальній частині судового рішення встановив, що повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 16.02.2021 року за ч. 2 ст.15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України ОСОБА_6 та його захиснику ОСОБА_8 не були вручені під підпис, про що містяться відомості в матеріалах справи (т. 2 а.с.201-204).

Крім того, слідчий СВ ВП № 4 Краматорського РУПГУНП в Донецькій області ОСОБА_9 16.02.2021 року о 17-25 год запропонував підозрюваному ОСОБА_6 надати пояснення з приводу зміненого обвинувачення, але допит проводився знов у зв`язку з вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України (т. 2, а.с.205 ).

Таким чином, судом апеляційної інстанції фактично встановлено, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного лише в межах висунутої йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, в той час як прокурором до суду було скеровано обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст.15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, що є відмінним від обсягу підозри, яка останньому у відповідності до вимог КПК була пред`явлена 07.12.2020 року.

У своїй ухвалі суд апеляційної інстанції також вказав, що коли обвинувальний акт, направлений до суду, не є ідентичним та істотно відрізняється від повідомлення про підозру, по суті призвів до ситуації, коли протягом судового розгляду особа була дезінформована в питаннях сутності і характеру обвинувачення, що, у свою чергу, порушує базовий міжнародний стандарт, закріплений у пункті «а» частини 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яким передбачено право особи бути негайно і детально поінформованою зрозумілою для неї мовою про характер і причини висунутого обвинувачення, і ставить під сумнів його легітимність. Вказана правова позиція узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 21.04.2021 у справі № 295/12923/19.

Суд апеляційної інстанції також вважав, що в рамках існуючої законодавчої концепції виправлення цієї ситуації було б можливим лише шляхом зміни прокурором обвинувачення в суді.

З цього приводу колегія суддів вважає, що під час судового розгляду не є можливим навіть розпочинати судовий розгляд справи, оскільки ОСОБА_10 не набув статусу обвинуваченого в межах розгляду кримінального провадження із правовою кваліфікацією за ч. 2 ст.15, п. 13 ч. 2 ст.115 КК України. Таким чином, без визначення правового статусу ОСОБА_10 як обвинуваченого за ч. 2 ст.15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України (з урахуванням набуття ним статусу підозрюваного за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України) проводити судовий розгляд та надавати прокуророві під час судового слідства можливість зміни обсяг обвинувачення є недоцільним та потягне за собою порушення прав ОСОБА_10 .

Таким чином, колегія суддів вважає слушним обґрунтування, зазначене захисником у клопотанні про повернення обвинувального акту, та для усунення розбіжностей у обсязі підозри та пред`явленого обвинувачення, обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для усунення вказаних порушень та направлення обвинувального акту в межах обсягу підозри, яка була пред`явлена ОСОБА_6 07.12.2020 року без порушень вимог діючого законодавства України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.291, 314-316 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про повернення прокурору обвинувального акту -задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002060 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 15, п.13 ч 2 ст. 115 КК України - повернути прокурору для усунення зазначених в ухвалі порушень вимог ст. 291 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3