Справа № 761/3557/25
Провадження № 1-кс/761/3015/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0001754 від 27.10.2023, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0001754 від 27.10.2023, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Скаргу мотивовано тим, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001754, в якому 03.11.2023 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

01.11.2023 слідчими Державного бюро розслідувань у даному кримінальному провадженні проведено обшук у приміщенні, яке використовується ОСОБА_4 та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено майно, яке належить ОСОБА_4 , та на поверненні якого наполягає заявник.

Як зазначає заявник в своїй скарзі, що у сторони захисту відсутні відомості, що слідчий після проведення зазначеного обшуку звертався до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку, крім того арешт на вказане майно також не накладено.

Таким чином, заявник просить зобов`язати слідчого Державного бюро розслідувань повернути ОСОБА_4 майно, що вилучене 01.11.2024 під час проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку, що скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає, зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Так, положеннями ч. 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку.

Як зазначає ОСОБА_2 , у своїй скарзі, що майно на поверненні якого він наполягає, належить ОСОБА_4 .

Разом із тим, матеріали скарги не містять, даних, передбачених кримінальним процесуальним законом, на підтвердження повноважень ОСОБА_2 діяти від імені та в інтересах власника майна, а саме, ОСОБА_4 . Оскільки до матеріалів скарги долучено лише копію ордера адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 .

При цьому, можливість особи у кримінальному провадженні діяти при зверненні до суду, в тому числі під час підписання та подання заяви/скарги, в якості представника обумовлюється необхідністю підтвердження наявності у неї відповідних повноважень.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 642 КПК України представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути: особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником; керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю - у випадку, якщо власником майна, щодо якого здійснюється арешт, є юридична особа.

Як передбачено ч. 1 ст. 50 КПК України, повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

При цьому, як вбачається із скарги, її підписано безпосередньо ОСОБА_2 .

Будь яких інших документів на підтвердження повноважень ОСОБА_2 діяти в інтересах ОСОБА_4 до матеріалів скарги не долучено.

Таким чином, заявником до матеріалів скарги не надано підтвердження повноважень на підписання та подання скарги слідчому судді Шевченківського районного суду м. Києва в інтересах ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0001754 від 27.10.2023, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, підлягає поверненню особі, яка її подала.

Одночасно з цим слідчий суддя роз`яснює, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 214, 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0001754 від 27.10.2023, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - повернути особі, яка її подала.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1