Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6623/24
Номер провадження 1-кс/711/522/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі: судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , особи, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_5 , законного представника особи, стосовної якої розглядається клопотання ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву потерпілої ОСОБА_4 про відвід судді Придніпровського районного суду м.Черкаси ОСОБА_8 від розгляду кримінального провадження №0000735 від 01 червня 2024 року за клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

встановив:

У провадженні судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_8 перебуває кримінальне провадження №0000735 від 01.06.2024 року за клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 , за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

04.03 .2025 року потерпіла ОСОБА_4 заявила відвід головуючій судді ОСОБА_8 , секретарям судового засідання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та прокурору ОСОБА_3 , посилаючись на те, що 26.07.2023 року та 03.05.2025 року вона з чоловіком піддалися розбійному нападу з боку невідомого чоловіка. Матеріали фіксації вказаного кримінального провадження зникли. Невідомим чоловіком є ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Ленінград РСФСР. Її та чоловіка не було ознайомлено з матеріалами фіксації кримінального правопорушення 26.07.2023 року та 03.05.2025 року та її не було ознайомлено з паспортними даними ОСОБА_12 .

Суддя ОСОБА_8 з секретарями та прокурором намагається під іменем ОСОБА_11 приховати якогось злочинця РСФСР, а тому вона не довіряє судді, секретарям судового засідання та прокурору.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03. 2025 року означеній заяві присвоєно номер провадження 1-кс/711/522/25 та визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) ОСОБА_1 .

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 заяву про відвід судді підтримала, просила задовольнити її повністю. Також зазначила, що суддя не ознайомила її з особою, яка на неї напала. Також суддя не розглянула її клопотання, які були подані в межах кримінального провадження, та не ознайомила її з матеріалами клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в яких відсутній штрих-код.

Потерпілий ОСОБА_13 в судове засідання, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, а саме: шляхом направлення повістки про виклик до суду в кримінальному провадженні від 05.03.2035 sms-повідомленням, що отримане потерпілим ОСОБА_13 05.03.2025 року о 9:30 год.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення заяви про відвід головуючої судді, так як вважає, що відвід є невмотивованим і безпідставним.

ОСОБА_5 його законний представник ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_7 заперечували проти задоволення заяви про відвід, посилаючись на відсутність підстав для задоволення заяви.

Суддя ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, її неявка не перешкоджає слуханню справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Статтею 76 КПК України передбачено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Разом з тим, суддя звертає увагу на те, що потерпіла ОСОБА_4 повідомила суд про те, що вона заявляє відвід судді на підставі п.4 ч.1 с.75 КПК України - за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Для вирішення питання про те, чи є підстави для відводу судді від розгляду даного кримінального провадження обгрунтованими, суд повинен перевірити наявність підтверджених фактів, які б породжували сумніви у відповідного учасника кримінального провадження щодо відсутності неупередженості судді у зазначеній справі.

Відповідно до частини 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим. Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які враховані при прийнятті Кодексу суддівської етики, суддя заявляє самовідвід в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не уявляється за можливе винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», заява №33958/96, п.44, ECHR 2000-XII, у справі «Газета «Україна-Центр» проти України», заява №16695/04, рішення від 15 липня 2010року, п.31, «Хаусшільдт проти Данії», рішення від 24 травня 1989року, п.48).

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу /самовідводу/, якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Частиною 1 ст.512 КПК України визначено, що судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.

Оскільки згідно клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , за ознаками суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст.125 КК України від 20.08.2024, прокурором Черкаського відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 заявлено прохання до суду про прийняття рішення про застосування саме до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру, тому суд розглядає означене клопотання саме у межах заявленого клопотання і виключно щодо особи, відносно якої заявлено таке клопотання, яка має громадянство російської федерації і зареєстроване місце проживання в м. Черкаси.

Частиною 1 ст.92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Водночас ч.1 ст.93 того ж Кодексу передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

З аналізу зазначених норм процесуального права безспірним є той факт, що суд, а тим більше суддя, не мають процесуального права збирати докази, оскільки не є стороною кримінального провадження у розумінні п.19 ч.1 ст.3 КПК України.

При цьому суд, керуючись положеннями ч.1 ст.94 КПК України, у нарадчій кімнаті надаватиме аналіз тим доказам, що надані суду сторонами кримінального провадження.

Отже, суд приходить до висновку про те, що зміст заяви потерпілої ОСОБА_4 про відвід судді не свідчить про наявність підстав та не містить посилання на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають участь судді у розгляді цієї справи відповідно, будь-яких доказів упередженості чи необ`єктивності судді для цілей відводу у розумінні закону заявником не надано, відтак заявлений відвід є необґрунтованим.

При цьому, в заяві про відвід, потерпіла фактично висловлює свою незгоду з процесуальними діями судді, що не є підставою для відводу

Інших матеріалів до заяви про відвід судді, які б містили інформацію про наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в зацікавленості та неупередженості судді, та які б виключали її участь у розгляді даної справи не надано.

З`ясоване свідчить про належне виконання суддею ОСОБА_8 обов`язків головуючого, під час розгляду справи та повне ведення процесу, що необхідне для прийняття рішення суддею відповідно до чинного законодавства та внутрішнього переконання.

Наявність інших підстав, які передбачені законом, що виключають можливість участі судді ОСОБА_8 у розгляді справи № 711/6623/24, не встановлено.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку, що доводи потерпілої ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_8 є необґрунтованими, а тому заява про відвід судді не підлягає задоволенню.

Також суд вказує на те, що суддя, який здійснює розгляд заяви про відвід іншому судді не наділений повноваженнями розглядати відвід, який заявлений прокурору та секретарю судового засідання.

Керуючись 75, 80, 81, 372 КПК України,-

постановив:

У задоволенні заяви потерпілої ОСОБА_4 про відвід судді Придніпровського районного суду м.Черкаси ОСОБА_8 від розгляду кримінального провадження №0000735 від 01 червня 2024 року за клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 20.03.2025 о 14.00 год.

Суддя: ОСОБА_1