Справа № 202/951/25
Провадження № 1-кс/202/2533/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000193, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1971, ч.1 ст.272 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання в якому слідчий просить накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :03:027:0070, що розміщена за адресою: АДРЕСА_1 , заборонити власникам (користувачам), іншим особам, у володінні, користуванні чи розпорядженні яких перебуває вказана земельна ділянка та об`єкти нерухомості, державним та приватним органам, установам, підприємствам та організаціям, розпоряджатися нею будь-яким чином, у тому числі вчиняти будь-які дії, пов`язані з видачою чи реєстрацію документів, виділом, поділом, реєстрацією та перереєстрацією прав власності на земельну ділянку.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор посилається на те, що на території земельних ділянок за адресою АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_1 на теперішній час невстановлені особи самовільно зайняли земельні ділянки та без дозвільних документів здійснюють підприємницьку діяльність з роздрібної торгівлі пальним, чим спричинили шкоду територіальній громаді м. Дніпра та створюють загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.

Відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.01.2025 за № 0000193 за ознаками ч. 2 ст. 1971, ч.1 ст.272 КК України.

Процесуальне керівництво здійснюється Лівобережною окружною прокуратурою міста Дніпра.

Досудовим розслідуванням встановлено, що працівниками ВКП ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області в ході супроводження кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000193 від 30.01.2025 року за ч. 2 ст. 197-1, ч.1 ст. 272 КК України було встановлено, що за адресою: Дніпропетровська область, смт. Петриківка, вул. Народна, 19В розміщена АЗС, з порушенням норм чинного законодавства України.

Згідно інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку кадастровий номер :03:027:0070 має цільове призначення 03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, відноситься до категорії «Землі житлової та громадської забудови».

Вжитими заходами встановлено, що на земельній ділянці кадастровий номер :03:027:0070, що розміщена за адресою: АДРЕСА_1 веде підприємницьку діяльність ФОП « ОСОБА_5 » (РНОКПП НОМЕР_1 ). На підставі яких документів ФОП « ОСОБА_5 » користується земельною ділянкою кадастровий номер :03:027:0070, що розміщена за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить гр. ОСОБА_6 встановити не надалося можливим.

Згідно огляду місця події встановлено, що невстановлені особи здійснили самовільне будівництво на земельній ділянці кадастровий номер :03:027:0070, що розміщена за адресою: АДРЕСА_1 , розмістивши модульну міні АЗС з колонкою для заправки та резервуаром для пального.

Також встановлено, що ФОП « ОСОБА_5 » (РНОКПП НОМЕР_1 ) використовує земельну ділянку кадастровий номер :03:027:0070, що розміщена за адресою: АДРЕСА_1 не за цільовим призначенням.

07.03.2025 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області направлено вимогу щодо надання документів.

19.03.2025 отримано відповідь на вимогу від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, згідно якої позапланових захід державного (контролю) був проведений у період з 24.09.2021 року по 07.10.2021 року. За результатами заходу було складено Акт стосовно неможливості здійснення заходу державного нагляду (контрою) від 07.10.2021 №531 з причин відсутності під час проведення заходу державного нагляду (контролю) керівника суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи.

В ході допиту свідка ОСОБА_7 встановлено, що він працює на посаді оператора АЗС за адресою АДРЕСА_1 , приблизно 2 роки . Працює в денний час доби . Фінансово-господарську діяльність здійснює за вищевказаною адресою ФОП ОСОБА_5 , засоби зв`язку з ним відсутні.

Разом з тим, відомостей щодо надання у користування та реєстрації дозвільних документів за ФОП « ОСОБА_5 у зв`язку із будівництвом об`єкта нерухомого майна ФОП « ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 не виявлено.

Дозвільні документи у сфері містобудування у зв`язку із спорудженням вищезазначеного об`єкту нерухомого майна або робіт з реконструкції в реєстрі будівельної діяльності відсутні.

Земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування, належать до земель житлової та громадської забудови. Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації з дотриманням державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови (стаття 38 Земельного кодексу України).

Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або за законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Прибудинкова територія може перебувати у власності, у постійному або тимчасовому користуванні певних суб`єктів. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Внаслідок вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна земельної ділянки з кадастровим номером :03:027:0070, що розміщена за адресою: АДРЕСА_1 , досудовим розслідуванням буде досягнуто мети його застосування, а саме запобігання можливості їх відчуження, пошкодження, псування, перетворення майна у тому числі забудови ФОП « ОСОБА_5 » або будь-якими іншими особами, що матиме на меті ухилення від притягнення винної особи до передбаченої законом відповідальності.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи переважання інтересів суспільства у розкритті кримінального правопорушення над негативними наслідками арешту майна для певних осіб, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тимчасово вилученого майна та іншого майна, яке визнане речовим доказом, право на відчуження, розпорядження та користування вищезазначеним майном підлягає тимчасовому обмеженню на підставі відповідної ухвали слідчого судді, в зв`язку з чим слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, підтвердив доводи викладені у ньому та просив накласти арешт на земельну ділянку, оскільки вона є об`єктом кримінально протиправних дій. Вказана земельна ділянка була визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні відповідає критеріям ст. 98 КПК України, в зв`язку з чим просив клопотання задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, суд вважає за необхідне розглянути вказане клопотання за відсутності власника майна.

Вивчивши клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані прокурором матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Так, слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000193, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1971, ч.1 ст.272 КК України, таким чином при зверненні з клопотанням слідчим дотримані вимоги щодо підсудності даного клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України,застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: зокрема збереження речових доказів.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, на території земельних ділянок за адресою АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_1 на теперішній час невстановлені особи самовільно зайняли земельні ділянки та без дозвільних документів здійснюють підприємницьку діяльність з роздрібної торгівлі пальним, чим спричинили шкоду територіальній громаді м. Дніпра та створюють загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.

Працівниками ВКП ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області в ході супроводження кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000193 від 30.01.2025 року за ч. 2 ст. 197-1, ч.1 ст. 272 КК України було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , з порушенням норм чинного законодавства України.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 30.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1971, ч.1 ст.272 КК України, за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, а саме: за фактом самовільного захоплення земельних ділянок на території міста Дніпра та Дніпропетровської області для розташування на них АЗС, зокрема, зайнятої земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 , де службові особи ФОП « ОСОБА_5 » розмістили модульні міні АЗС з колонкою для заправки та резервуаром для пального.

Згідно Наказу «Про затвердження Інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій» мінімальна відстань від АЗС до зовнішніх стін житлових, громадських, виробничих і складських приміщень 100 метрів, самовільно збудована АЗС на земельній ділянці кадастровий номер :03:027:0070, що розміщена за адресою: АДРЕСА_1 розміщена по сусідству з житловими будинками, згідно огляду місця події, значно ближче 100 метрів, що несе безпосередню загрозу життю та здоров`ю людей.

Як вбачається з протоколу огляду земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :03:027:0070 від 06.03.2025 року, встановлено, що частина вказаної земельної ділянки залита бетоном, по периметру залитої бетоном території встановлені металеві каркаси на яких закріплено колонку газороздавальну, надземний резервуар для зберігання скрапленого газу. Поряд з даною земельною ділянкою розміщена саморобна одноповерхова споруда з металевого профнастилу, з метало пластиковим вікном та дверима з навісним замком.

Разом з тим, з матеріалів клопотання вбачається, що відомостей щодо надання у користування та реєстрації дозвільних документів за ФОП « ОСОБА_5 у зв`язку із будівництвом об`єкта нерухомого майна ФОП « ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 не виявлено.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого в тій частині, що зайнята земельна з кадастровим номером :03:027:0070 використовується ФОП « ОСОБА_5 » для експлуатації автомобільного газозаправного пункту модульного типу, що свідчить про відповідність критеріям речових доказів (ч.1 ст. 98 КПК України).

Викладене, крім того, підтверджується долученою до клопотання постановою слідчого від 01.04.2025 року, згідно якої вказана земельна ділянка з кадастровим номером :03:027:0070, що розміщена за адресою: АДРЕСА_1 , визнана речовима доказами у рамках даного кримінального провадження №0000193, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.01.2025 року.

За таких обставин, правовою підставою для застосування в рамках даного кримінального провадження арешту майна є достатність підстав вважати, що вищевказана земельна ділянка є речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

У судовому засіданні встановлено, що юридична особа (користувач) зазначеної у клопотанні земельної ділянки, не має відповідного процесуального статусу підозрюваного, а є третьою особою, відносно майна якої на теперішній час вирішується питання про арешт майна.

Клопотання відповідає вимогамст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою17РозділуІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що зазначена у клопотанні земельна ділянка відповідають критеріям речових доказів (ч. 1 ст. 98 КПК України-в частині об`єкту кримінально протиправних дій), про що зазначено було вище.

Відтак, метою накладення арешту майна в рамках даного кримінального провадження є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), в свою чергу з цієї підстави арешт може бути накладено на майно й третіх осіб (п. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України).

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя одночасно не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих у ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на положення ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним уст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як вбачається з фактичних обставин даного кримінального провадження, останнє здійснюється за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 1971, ч.1 ст.272 КК України, а саме, за фактом самовільно зайнятої земельної ділянки кадастровий номер :03:027:0070 використовується ФОП « ОСОБА_5 » для здійснення господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним, чим спричинили шкоду територіальній громаді м. Дніпра та створюють загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.

Виходячи з самої специфіки інкримінованих кримінальних правопорушень та фактичних обставин даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що подальше використання земельної ділянки з кадастровим номером :03:027:0070, що розміщена за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район, смт. Петриківка, вул. Народна, 19В, правомірність чого на теперішній час в рамках даного кримінального провадження перевіряється, може призвести до унеможливлення забезпечення завдань кримінального провадження, які в тому числі зводяться до запобігання псування, пошкодження, відчуження відповідного нерухомого майна.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При цьому, на досягнення завдань кримінального провадження в цілому, й повинні застосовуватися в рамках відповідного кримінального провадження ті чи інші заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема.

Відтак, з метою забезпечення досягнення означених завдань кримінального провадження в цілому (ч. 1 ст. 2 КПК України), й наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначену у клопотанні земельну ділянку.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зазначених у клопотанні осіб, пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремої особи, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Так, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

За таких обставин, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність накладення арешту на майно, оскільки надані стороною обвинувачення матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на згадане майно та на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, при цьому на даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є арешт майна.

Разом з тим, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному 30.01.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000193, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1971, ч.1 ст.272 КК України, на земельну ділянку з кадастровим номером :03:027:0070, що розміщена за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район, смт. Петриківка, вул. Народна, 19В.

Заборонити власникам (користувачам), іншим особам, у володінні, користуванні чи розпорядженні яких перебуває вказана земельна ділянка та об`єкти нерухомості, державним та приватним органам, установам, підприємствам та організаціям, розпоряджатися нею будь-яким чином, у тому числі вчиняти будь-які дії, пов`язані з видачою чи реєстрацію документів, виділом, поділом, реєстрацією та перереєстрацією прав власності на земельну ділянку.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокурору та іншим заінтересованим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1