Справа №705/171/25
1-в/705/47/25 УХВАЛА
13 січня 2025 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
засудженого ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)»,
представника установи виконання покарання ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)»,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування Закону України № 3886-ІХ від 09.08.2024, приведення вироку відповідно до вимог чинного законодавства та зменшення покарання,
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому зазначив, що він вже відбуває майже 4 роки позбавлення волі. Фактично він вже відбув покарання, але так як йому за сукупністю вироків призначено 5 років 1 місяць позбавлення волі, а саме по ч. 3 ст. 185, ст. 128, ч. 2 ст. 186 КК України 3 роки 6 місяців, а за ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі, але приєднали 1 рік 5 місяців. Таким чином йому приєднали до невідбутої частини покарання, а саме до 3 років 6 місяців, майже півтора роки позбавлення волі. На цих підставах просив скасувати йому ту приєднану частину покарання, яку йому приєднали за ч. 2 ст. 185 КК України.
Засуджений ОСОБА_3 у судовому засіданні просив його клопотання задовольнити та у зв`язку з набуттям чинності Закону України № 3886-ІХ привести вирок, за яким він відбуває покарання, у відповідність до вимог чинного законодавства та зменшити термін покарання.
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні просив суд звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного по епізодам за фактами крадіжок майна за вироками на суми, що менші ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння крадіжок. Покарання, призначене ОСОБА_3 вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.07.2022 за ч. 2 ст. 186 КК України, в тому числі із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, просив залишити без змін.
Представник адміністрації установи ОСОБА_4 у судовому засіданні при розгляді клопотання засудженого поклався на розсуд суду.
Суд, вислухавши засудженого, прокурора та представника адміністрації установи, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого, дійшов таких висновків.
Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 липня 2022 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Соснівського районного суду від 25.09.2020, за яким ОСОБА_3 був засуджений за ч. 23 ст. 185, ст. 128, ч. 3 ст. 185 КК України та остаточно визначено до відбуття покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили. Початок терміну відбуття покарання ОСОБА_3 рахується з 13.07.2022, зараховано обвинуваченому строк попереднього ув`язнення з 19.03.2022 по 12.07.2022 включно.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 05.10.2022 вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.07.2022 змінено в частині зарахування строку попереднього ув`язнення. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_3 у строк покарання попереднє ув`язнення з 19.03.2021 по 12.07.2022 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.
Відповідно до зазначеного вироку ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме: передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, із заподіянням матеріальної шкоди потерпілому 14.02.2021 на суму 950 грн, та передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Остаточне покарання за цим вироком призначене на підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного даним вироком, невідбутої частини покарання, призначеного вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.09.2020 (який скасований в частині призначеного покарання вироком Кропиницького апеляційного суду від 08.04.2021), за яким ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, із заподіянням матеріальної шкоди потерпілому 02.11.2018 на суму 3666 грн 67 коп.; ст. 128 КК України, а саме необережному тяжкому тілесному ушкодженні; ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, із заподіянням матеріальної шкоди потерпілому 19.01.2019 на суму 483 грн 50 коп.
Разом з тим Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон № 3886-ІХ, який набув чинності 09 серпня 2024 року.
Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.
Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.
Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).
За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
На переконання суду, унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями, які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.
Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.
Неоподатковуваний мінімум в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу, для відповідного року.
Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.
Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2019 ця сума становила 1921 грн, а станом на 01.01.2021 ця сума становила 2270 грн.
Отже, враховуючи, що ОСОБА_3 згідно з вироком Кропивницького апеляційного суду від 08.04.2021 завдав матеріальної шкоди потерпілому на суму, що менша ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння крадіжки, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом, на підставі ст. 5 України, суд доходить висновку про необхідність виключення з вироку Кропивницького апеляційного суду від 08.04.2021 обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме по епізоду за фактами крадіжки майна 19.01.2019 на суму 483 грн 50 коп. та звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння.
Крім того, враховуючи, що ОСОБА_3 згідно з вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.07.2022 завдав матеріальної шкоди потерпілому на суму, що менша ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння крадіжки, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом, на підставі ст. 5 України, суд доходить висновку про необхідність виключення з вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.07.2022 обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме по епізоду за фактами крадіжки майна 14.02.2021 на суму 950 грн та звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння.
На цих підставах ОСОБА_3 необхідно вважати засудженим вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.07.2022 за ч. 2 ст. 186 КК України по епізоду за фактом відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно та покарання за вказаний злочин у вигляді 5 років позбавлення волі необхідно залишити без змін.
Призначене ОСОБА_3 покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 липня 2022 року за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, на думку суду, підлягає залишенню без змін.
У решті вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 липня 2022 року, який змінений ухвалою Черкаського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року в частині зарахування строку попереднього ув`язнення, залишити без змін.
Таким чином, оскільки під час розгляду клопотання засудженого судом приведено вироки, за якими засуджено ОСОБА_3 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 шляхом виключення з вироків обвинуваченням за ч. 2 ст. 185 КК України, при цьому судом не встановлено підстав для зменшення терміну покарання засудженому, тому клопотання засудженого належить задовольнити частково.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд
Клопотання засудженого ОСОБА_3 задовольнити частково.
Привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 вироки, за якими засуджений ОСОБА_3 .
Виключити з вироку Кропивницького апеляційного суду від 08 квітня 2021 року обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України по епізоду за фактом крадіжки майна 19.01.2019 на суму 483 грн 50 коп. та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання за цим епізодом у зв`язку з усуненням законом караності діяння.
Виключити з вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 липня 2022 року обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України по епізоду за фактом крадіжки майна 14.02.2021 на суму 950 грн та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання за цим епізодом у зв`язку з усуненням законом караності діяння.
ОСОБА_3 вважати засудженим вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 липня 2022 року за ч. 2 ст. 186 КК України по епізоду відкритого викрадення чужого майна (грабіж) до 5 років позбавлення волі.
Виключити з резолютивної частини вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 липня 2022 року посилання на призначення ОСОБА_3 покарання із застосуванням положення ч. 1 ст. 70 КК України.
Призначене ОСОБА_3 покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 липня 2022 року за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі залишити без змін.
У решті вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 липня 2022 року, який змінений ухвалою Черкаського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року в частині зарахування строку попереднього ув`язнення, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня оголошення ухвали, а засудженим протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1