справа №176/1690/23
провадження №1-в/176/119/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду подання Кам`янського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння засудженого ОСОБА_3 ,

з участю учасників судового провадження: прокурора Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В:

До Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло подання Кам`янського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння засудженого ОСОБА_3 .

Подання мотивоване тим, що ОСОБА_3 засуджений вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20.07.2023 року за ч.1ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024. Законом внесено зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує (декриміналізує) злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають або відбули покарання, але судимість не знято і не погашено.

Особа, яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена, згідно частини 2 статті 74 КК України підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

У зв`язку з чим орган пробації просить розглянути питання про звільнення ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20.07.2023 року в частині призначення покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, за епізодами шахрайства: від 23.05.2023 року на суму 370 грн., від 24.05.2023 року на суму 426,55 грн.

До початку судового засідання, до суду надійшли заяви від провідного інспектора Кам`янського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_5 про підтримання подання та проведення судового розгляду без її участі. Засуджений ОСОБА_3 проходить військову службу з 26.10.2024 року.

Прокурор в судовому засіданні внесене подання підтримав, просив задовольнити.

Дослідивши матеріали подання та матеріали особової справи засудженої, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню за таких підстав.

Так, вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20.07.2023 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки він скоїв: 19.05.2023 року заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) на суму 3000 грн. та заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно: 23.05.2023 року на суму 11245,89 грн., 23.05.2023 року на суму 370 грн., 24.05.2023 року на суму 426,55 грн. У зв`язку з цим ОСОБА_3 призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком 2 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком 3 /три/ роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 2 /два/ роки.

Відповідно до вимог п.п.1,2 ч.1, п.3 ч.3 ст.76 КК України, на ОСОБА_3 покласти наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- працевлаштуватися.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі за текстом - Закон 3886-IX), відповідно до якого стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна» викладена в новій редакції, та передбачає, що дрібним є викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У зв`язку із прийняттям даного закону з 09.08.2024 втратив чинність Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна», відповідно до якого стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна» була викладена в новій редакції, та передбачала, що дрібним є викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Так пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

За ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 3028 грн.

Отже, для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2024 році складає 1514 грн. (3028 / 2 = 1514).

В свою чергу, починаючи з 09.08.2024 майновим критерієм відмежування дрібної крадіжки, за яку передбачено адміністративну відповідальність, від крадіжки як кримінального правопорушення, є два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що для діянь, вчинених у 2024 році, становить 3028 грн. (1514 х 2 = 3028).

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.01.2021 року по справі №306/7567/12, за загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас, у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Згідно положень ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На підставі ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» належить до закону, яким можуть вноситися зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Оскільки, з набранням чинності Законом 3886-IX втратив чинність Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна», який встановлював, що кримінальним правопорушенням визнавалась крадіжка майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (в 2024 році становить 302,8 грн.), то саме Закон 3886-IX скасовує кримінальну протиправність діяння - крадіжки, якщо вартість майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в 2024 році становить - 3028 грн.), тому відповідно до вимог ст. 5 КК України має зворотну дію в часі.

На підставі ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п. 13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Згідно із п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, п.13 ч.1 ст.537 КПК.

Враховуючи викладене обґрунтування, а також те, що у вчиненому засудженим діянні вартість майна, яким він заволодів шляхом шахрайства становила, за епізодами шахрайства: від 23.05.2023 року на суму 370 грн., від 24.05.2023 року на суму 426,55 грн., що кожен окремо на момент вчинення правопорушення не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в 2023 році становить - 2684 грн.), то з мотивувальної частини вироку від 20.07.2023 року необхідно виключити вказані епізоди кримінальних правопорушень, відповідно до ч.2 ст.74 КК України.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Подання Кам`янського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння засудженого ОСОБА_3 - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного йому вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20.07.2023 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, за епізодами шахрайства: від 23.05.2023 року на суму 370 грн., від 24.05.2023 року на суму 426,55 грн., у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

ОСОБА_3 вважати засудженим вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20.07.2023 року за ч. 1ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком 2 /два/ роки;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком 3 /три/ роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим покаранням призначеними за дані кримінальні правопорушення, визначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком 3 /три/ роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 2 /два/ роки.

Відповідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя