КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/201/25
Провадження № 1-кс/552/119/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2025 м. Полтава

Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про порушення прав,

встановив:

До Київського районного суду м. Полтави 15.01.2025 надійшла заява ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить суд відкрити провадження в порядку ст. 206 КПК України та зобов`язати УВП-23 припинити порушення його прав.

Ознайомившись зі змістом заяви, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 1-2 ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України, а згідно ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження, крім іншого, є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заходів, спрямованих на поновлення прав засуджених осіб та осіб, взятих під варту, у зв`язку з неналежними умовами тримання» від 21.11.2024 № 4093-ІХ, внесено зміни до Кримінально-виконавчого Кодексу України, Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Згідно Прикінцевих положень цей Закон набирає чинності з 1 січня 2025 року, крім: пункту 2 цього розділу, який набирає чинності з дня, наступного за днем опублікування цього Закону; абзацу шістнадцятого підпункту 5 пункту 1, абзацу п`ятнадцятого підпункту 2 пункту 2 розділу I цього Закону, які набирають чинності з дня набрання чинності законом про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо заходів, спрямованих на поновлення прав засуджених осіб та осіб, взятих під варту, у зв`язку з неналежними умовами тримання.

Згідно внесених змін, відповідно до ст. 9 Закону України "Про попереднє ув`язнення" особи, взяті під варту, мають право: триматися в належних умовах; звертатися до Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань щодо встановлення факту та/або строку тримання в неналежних умовах з метою поновлення порушених прав та у разі незгоди з рішенням Комісії оскаржувати його в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 11-2 Закону України "Про попереднє ув`язнення" Комісія з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань встановлює факт та/або строк тримання в неналежних умовах в установі попереднього ув`язнення на підставі цього Закону та положення про Комісію з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 11-2 Закону України "Про попереднє ув`язнення" особа, взята під варту, член її сім`ї або близький родич, захисник мають право звернутися із заявою про встановлення факту та/або строку тримання в неналежних умовах до Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань.

Особа, взята під варту, у разі незгоди з рішенням Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань, має право оскаржити таке рішення до суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 31.12.2024 № 1549, яка набрала чинності 01.01.2025, затверджено Положення про Комісію з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань. Це Положення визначає порядок утворення Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань, її завдання, функції, повноваження та напрями діяльності. Завданням Комісії є встановлення факту та/або строку тримання в неналежних умовах осіб, взятих під варту, і засуджених в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань.

Відповідно до п. 20 особа, взята під варту, засуджений, член його сім`ї або близький родич, захисник мають право звернутися до Комісії із заявою про встановлення факту та/або строку тримання в неналежних умовах.

Відповідно до п. 25 особа, взята під варту, або засуджений у разі незгоди з рішенням Комісії має право оскаржити це рішення до суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Скарга на рішення Комісії подається особою, взятою під варту, або засудженим протягом року з дня його прийняття.

Станом на момент розгляду заяви ОСОБА_2 законодавцем не внесено змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо порядку оскарження рішень Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань до суду, у тому числі і щодо предметної підсудності розгляду справ даної категорії.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що статтею 303 КПК України встановлений виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені до слідчого судді на стадії досудового розслідування.

Із змісту поданої заяви вбачається, що ОСОБА_2 не дотримано вимог Закону України «Про попереднє ув`язнення», Положення про Комісію з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань, щодо обов`язкового попереднього звернення до Комісії із заявою про встановлення факту та/або строку тримання в неналежних умовах та отримання відповідного рішення такої комісії.

Положеннями Кримінального процесуального Кодексу України не врегульовано питання щодо відмови у відкритті провадження за скаргою, що подана в порядку ст. 206 КПК України та на дії осіб, які не є працівниками органу досудового розслідування, слідства чи прокуратури.

Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Так, ч. 4 ст. 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження за поданою заявою ОСОБА_2 , оскільки зі змісту поданої заяви не вбачається звернення ним зі скаргою про порушення його прав до Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань та оскарження рішення Комісії прийнятого за таким зверненням.

Керуючись ст. 7, 8, 9, 206, 304, 309 КПК України,ст.ст. 11-2 "Про попереднє ув`язнення", Постановою Кабінету Міністрів від 31.12.2024 № 1549, слідчий суддя,

ухвалив:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про порушення прав - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1