11 квітня 2025 року м. Запоріжжя
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Братське, Іркутської області, РФ, громадянки України, яка має середню спеціальну освіту, без зареєстрованого місця проживання та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованої, розлученої, на утриманні неповнолітніх, малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше не судимої,
- обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -
07.12.2024 приблизно о 09 год. 40 хв., ОСОБА_4 , знаходячись в якості покупця у приміщенні магазину «Добробут», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 208, у торгівельній корзині з товаром побачила мобільний телефон - смартфон марки «Samsung», моделі: SM-A042F/DS, 3/64 гб, в корпусі чорного кольору, вартістю 3 439 гривень 20 копійок, що належить продавцю вказаного магазину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, для реалізації якого ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, здіючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, умовах воєнного стану, введеного на території України згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, шляхом вільного доступу, таємно викрала вказаний телефон, поклавши до своєї сумки та покинула приміщення магазину, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суду 3439 гривень 20 копійок.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у пред`явленому їй обвинуваченні за фактом викрадення мобільного телефону визнала повністю, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованим кримінальним правопорушення.
Суду пояснила, що 07.12.2024 приблизно о 09 год. 40 хв., знаходячись у приміщенні магазину «Добробут», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 208, у торгівельній корзині з товаром побачила мобільний телефон в корпусі чорного кольору, після чого, в неї виник умисел на крадіжку майна, тому переконавшись, що за її діями не спостерігає, сховала вказаний телефон до своєї сумки, що була при ній та вийшла з магазину. У вчиненому розкаялася, просила суворо не карати.
Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винною.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
При визначенні ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, особу обвинуваченої, яка повністю визнала провину і розкаялася в скоєному, активно сприяла органу досудового слідства в розкритті злочину, офіційно не працевлаштована, відшкодувала заподіяну шкоду, раніше судимої, на обліку в КУ „ ОКНД ЗОР, КУ „ОКПЛ ЗОР не перебуває, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачена щиро розкаялася у вчиненому, визнала свою провину, активно сприяла органам досудового слідства в розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченої, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 можливо без ізоляції її від суспільства.
На переконання суду, призначення обвинуваченій покарання з випробуванням у даному випадку, з урахуванням принципу індивідуалізації, є справедливим, співмірним і достатнім для її виправлення та запобігання вчинення нею нових злочинів.
Суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Цивільний позов не заявлявся.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що стороною обвинувачення не надано документального підтвердження витрат на проведення судово - товарознавчої експертизи, то ці витрати з обвинуваченої не стягуються.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не скоїть нового злочину, і виконає покладені на неї судом такіобов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,
роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1