Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/358/2025 Справа № 641/8397/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001478 від 15.11.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, військовозобов`язаного, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 01.04.2015 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнився 29.12.2020 року умовно-достроково на 5 місяців 22 дні, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 10.11.2023 року близько 09-00 год., більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, перебуваючи біля будинку за адресою: м. Харків, пр. Героїв Сталінграду, 138, зустрів раніше знайому йому ОСОБА_5 . В ході спілкування з останньою у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння шахрайським шляхом належним ОСОБА_5 мобільним телефоном ТМ «Tecno Pop 5». Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_5 , ОСОБА_4 під приводом здійснення дзвінка, скориставшись довірою ОСОБА_5 , діючи умисно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за чужий рахунок, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, попрохав у неї належний їй мобільний телефон, на що остання, не розуміючи злочинного умислу ОСОБА_4 , погодилась та будучи введеною в оману останнім з помилкової впевненості в добросовісності дій ОСОБА_4 передала йому свій мобільний телефон ТМ «Tecno Pop 5», вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/121-23/ 28236-ТВ від 12.12.2023 року складає 3114,20 грн.

Від потерпілої надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, що наведені вище.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не оспорюють фактичних обставин справи, суд розглядає справу відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, тобто без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, у суду немає сумніву в добровільності позиції учасників судового розгляду. Судом роз`яснені правові наслідки розгляду даної кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, а саме, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином суд дійшов до висновку, що під час судового розгляду винуватість обвинуваченого доведена повністю.

Скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення суд кваліфікує за ч.1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не одружений; на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; за місцем мешкання характеризується негативно, порушує громадський порядок, підтримує зв`язки з раніше засудженими особами, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності; перебуває на обліку військовобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 15.06.2004 року як рядовий запасу по теперішній час; раніше судимий 01.04.2015 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнився 29.12.2020 року умовно достроково на 5 місяців 22 дні.

На підставі ст. 66 КК України як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось в усвідомленні ним своєї провини та засудженні своєї протиправної поведінки.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує роз`яснення Верховного Суду України, викладені в постанові №7 від 04 жовтня 2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до проступку, відношення особи до скоєного кримінального правопорушення, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшучої покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, у зв`язку з чим суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції статті за якою він обвинувачується у виді обмеження волі.

Враховуючи характер вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, його схильність до вчинення кримінальних правопорушень та небажання стати на шлях виправлення, на переконання суду, підстави для застосування щодо обвинуваченого положень ст. 75 КК України та його звільнення від відбування покарання з випробуванням - відсутні.

Таке покарання на думку суду, є сумірним вчиненому обвинуваченим кримінальному правопорушенню та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні цивільного позову ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди суд зазначає наступне.

Потерпіла просить стягнути із обвинуваченого майнову шкоду в сумі 3114,20 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілій ОСОБА_5 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 3114,20 грн. та остання не відшкодована, цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувався.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі ст. 124 КПК України підтверджені процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. 349, 370, 371, 373, 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 спричинену матеріальну шкоду у розмірі 3114 (три тисячі сто чотирнадцять) грн. 20 (двадцять) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення по кримінальному провадженню судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-23/28236-ТВ від 12.12.2023 року у розмірі 1893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) грн. 20 (двадцять) коп..

Речові докази: чек №12052 від 22.09.2023 року, коробку біло-синього кольору від мобільного телефону ТМ «Tecno Pop 5» вважати повернутими потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його оголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя - ОСОБА_1