УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000041 від 03.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, Одеською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво в рамках кримінального провадження № 0000041 від 03.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється детективами Територіального управління БЕБ в Одеській області.

Вказане кримінальне провадження було розпочато за заявою представника правовласника ОСОБА_4 щодо неправомірних дій групи невстановлених осіб, які діючи на території Одеської області незаконно використовують знаки для товарів і послуг загальновідомих брендів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 », «Puma» та інших фірм, шляхом виготовлення та реалізації контрафактної продукції, чим завдано шкоду в особливо великому розмірі.

В ході проведення досудового розслідування, отримано інформацію про протиправну діяльність зі збуту фальсифікованих текстильних виробів (сумок, рюкзаків тощо) із неправомірним використанням знаків для товарів «Adidas» на території ТОВ «Промтоварний ринок 7км».

Крім того, фізичною особою ОСОБА_5 добровільно надано зразки продукції, а саме: сумку, сумку на пояс рюкзак з логотипами «Adidas» та кобуру з логотипами «New Balance».

Згідно дослідження спеціаліста №07/05/2024 від 07.05.2024 року проведеного ОСОБА_6 , спеціалістом, що пройшов навчання з порівняльної візуальної ідентифікації товарів на предмет достовірності продукції компанії «Adidas International B.V.» (власник торгової марки , свідоцтво міжнародної реєстрації №699437) та компанії «Adidas AG» (власник торгової марки , свідоцтво міжнародної реєстрації №487580) встановлено, що досліджувані зразки продукції з логотипами «Adidas» є фальсифікованою продукцією.

Разом з цим, 18 липня 2024 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , за результатами проведення контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої закупки добровільно надав Територіальному управлінню БЕБ в Одеській області в особі заступника керівника відділу Підрозділу Територіального управління БЕБ в Одеській області ОСОБА_7 рюкзак чорного кольору з надписом білого кольору «Adidas», грошові кошти у загальній сумі 225 гривень, а також паперовий товарний чек з написом «віддрукований шрифт: www.sumki-moda.com.ua, жіночі сумки, спортивні сумки, рукавички оптом, Кай, Таня, та рукописним текстом синього кольору: «ad» «1» «275».

Встановлено, що протиправна діяльність зі збуту та зберігання з метою збуту фальсифікованих текстильних вирової здійснюється у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення в межах географічних координат: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 .

У ході обшуку, проведеного в період з 04.09.2024 року по 09.09.2024 року у нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення в межах географічних координат: 46.435829, 30.646724, 46.434086, 30.646993, 46.436125, 30.652640, 46.434362, 30.652638, зокрема в нежитловому приміщенні №13 (з умовним позначенням № 49) майнового комплексу №4, було виявлено та вилучено: 791 од. (рулони) тканини.

Власником вилучених товарно-матеріальних цінностей є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.09.2024 року у справі № 947/12485/24 (провадження №1-кс/947/12232/24) клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна було задоволено та накладено арешт із забороною розпорядження та користування на майно, яке було виявлено та вилучено у ході обшуку, проведеного в період часу з 04.09.2024 року по 09.09.2024 року у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , контейнер згідно координат 46.435886, 30.646800; 46.435998, 30.650058; 46.434100, 30.646971; 46.434322, 30.650362, зокрема в нежитловому приміщенні №13 (з умовним позначенням № 49) майнового комплексу №4, а саме на 791 од. (рулони) тканини.

В подальшому, ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.11.2024 року у справі № 97/12485/24 (провадження №11-сс/813/1575/24) було частково задоволено апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 , в інтересах ОСОБА_8 та скасовано ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.09.2024 року.

Разом з цим, постановлено нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучено у ході обшуку, проведеного в період часу з 04.09.2024 по 09.09.2024 у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , контейнер згідно координат 46.435886, 30.646800; 46.435998, 30.650058; 46.434100, 30.646971; 46.434322, 30.650362, зокрема в нежитловому приміщенні №13 (з умовним позначенням № 49) майнового комплексу №4, а саме на 791 од. (рулони) тканини повернуто прокурору процесуальному керівнику у к/п №0000041 від 03.05.2023, для усунення недоліків клопотання протягом 72 год. з моменту отримання повного тексту ухвали апеляційного суду.

Вказана ухвала Одеського апеляційного суду надіслана на адресу Одеської обласної прокуратури та фактично отримана 27.11.2024 рокуза вх. № 74036-24.

Оскільки у органу досудового розслідування є достатні підстави, що вилучене під час обшуку майно може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та може бути предметом кримінального правопорушення, з метою забезпечення збереження вилученого майна, яке необхідне для проведення експертизи з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, прокурор, усунувши недоліки клопотання, повторно звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просив подане клопотання задовольнити та розглянути без його участі.

Представник власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, проте подав до суду письмове заперечення, в якому просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що в матеріалах клопотання про накладення арешту на майно немає доказів зв`язку між вилученим у ОСОБА_8 майна та кримінальним провадженням №0000041 від 03.05.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 229 КК України. Зокрема, дане клопотання обґрунтоване тим, що в ході проведення досудового розслідування був допитаний свідок ОСОБА_10 , який повідомив, що у 2016 - 2017 роках він познайомився з Кай Цінь у м. Харків у його цеху з пошиву текстильних виробів під брендом «зитк-тосіа». Таким чином, ще у 2016 - 2017 роках ОСОБА_8 у м. Харків здійснював господарську діяльність з пошиву текстильних виробів під брендом «вшпк- тосіа», але дані обставини жодним чином не можуть свідчити про здійснення протиправної діяльності ОСОБА_8 у 2024 році у м. Одеса. ОСОБА_8 має статус фізичної особи-підприємця, після повномасштабного вторгнення російської федерації він переїхав з м. Харків до м. Одеси, на законних підставах придбав тканину та зберігав її на орендованому складі. Клопотання про накладення арешту на вилучену тканину обґрунтоване тим, що дана тканина могла бути використана для виготовлення контрафактної продукції, але наразі не встановлено ні місце пошиву імовірно контрафактної продукції, ні обладнання яке використовувалося для даної діяльності. Саме тому, майно вилучено при проведенні обшуку не може виступати доказом в розумінні ст. 98 КПК України та жодним чином не може підтверджувати факт здійснення кримінального правопорушення. Також, звернув увагу на те, що тканина була вилучена ще 04.09.2024 року та на сьогоднішній день минуло вже майже чотири місяці, як майно було вилучено у законного власника, але під час досудового розслідуванням так і не здобуті докази, які підтверджують ймовірність використання вилученого майна для вироблення контрафактної продукції. Безпосередньо дані дії призводять до знищення майна ОСОБА_8 , оскільки зберігання тканини потребує спеціальних умов, але дані умови не забезпечуються органом досудового розслідування. Таким чином, ОСОБА_8 на законних підставах придбав вилучено майно, яке вже тривалий час без забезпечення належних умов зберігання перебуває у сторони обвинувачення, хоча вилучена тканина не має жодного відношення до даного кримінального провадження. провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Отже, клопотання про арешт майна, що було вилучено при проведенні обшуку не відповідає критеріям, визначеним у ст. ст. 171, 98 КПК України та не підтверджує тих обставин, що потреби досудового розслідування з метою виконання завдань кримінального провадження, виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, як накладення арешту.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Приймаючи до уваги заяву прокурора та заперечення представника власника майна, дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000041 від 03.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України за фактом незаконного використання знака для товарів і послуг, фірмового найменування, вчиненого організованою групою осіб, що завдало матеріальних збитків в особливо великому розмірі.

Вказане кримінальне провадження було розпочато за заявою представника правовласника ОСОБА_4 щодо неправомірних дій групи невстановлених осіб, які діючи на території Одеської області незаконно використовують знаки для товарів і послуг загальновідомих брендів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 », «Puma» та інших фірм, шляхом виготовлення та реалізації контрафактної продукції, чим завдано шкоду в особливо великому розмірі.

В ході проведення досудового розслідування, отримано інформацію про протиправну діяльність зі збуту фальсифікованих текстильних виробів (сумок, рюкзаків тощо) із неправомірним використанням знаків для товарів «Adidas» на території ТОВ «Промтоварний ринок 7км».

Встановлено, що протиправна діяльність зі збуту та зберігання з метою збуту фальсифікованих текстильних вирової здійснюється у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення в межах географічних координат: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 .

У ході обшуку, проведеного в період з 04.09.2024 року по 09.09.2024 року у нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення в межах географічних координат: 46.435829, 30.646724, 46.434086, 30.646993, 46.436125, 30.652640, 46.434362, 30.652638, зокрема в нежитловому приміщенні №13 (з умовним позначенням № 49) майнового комплексу №4, було виявлено та вилучено: 791 од. (рулони) тканини.

Власником вилучених товарно-матеріальних цінностей є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.09.2024 року у справі № 947/12485/24 (провадження №1-кс/947/12232/24) клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна було задоволено та накладено арешт із забороною розпорядження та користування на майно, яке було виявлено та вилучено у ході обшуку, проведеного в період часу з 04.09.2024 року по 09.09.2024 року у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , контейнер згідно координат 46.435886, 30.646800; 46.435998, 30.650058; 46.434100, 30.646971; 46.434322, 30.650362, зокрема в нежитловому приміщенні №13 (з умовним позначенням № 49) майнового комплексу №4, а саме на 791 од. (рулони) тканини.

В подальшому, ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.11.2024 року у справі № 97/12485/24 (провадження №11-сс/813/1575/24) було частково задоволено апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 , в інтересах ОСОБА_8 та скасовано ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.09.2024 року.

Разом з цим, постановлено нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучено у ході обшуку, проведеного в період часу з 04.09.2024 по 09.09.2024 у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , контейнер згідно координат 46.435886, 30.646800; 46.435998, 30.650058; 46.434100, 30.646971; 46.434322, 30.650362, зокрема в нежитловому приміщенні №13 (з умовним позначенням № 49) майнового комплексу №4, а саме на 791 од. (рулони) тканини повернуто прокурору процесуальному керівнику у к/п №0000041 від 03.05.2023, для усунення недоліків клопотання протягом 72 год. з моменту отримання повного тексту ухвали апеляційного суду.

Після чого, прокурор, усунувши недоліки клопотання, повторно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Відповідно до чого слідчий суддя вважає поважними причини пропуску строку звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Сам по собі факт порушення строку звернення до слідчого судді для вирішення питання про арешт не може бути підставою для відмови в арешті майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні. Вказане обумовлюється тим, що порушення строку на звернення з клопотанням про арешт майна, яке має ознаки речового доказу, не позбавляє таке майно доказової сили в кримінальному провадженні, а тому потребує забезпечення його збереження, зокрема, шляхом накладення арешту.

Сплив процесуального строку виконання обов`язку вжити заходи до збереження речових доказів не припиняє необхідності виконати цей обов`язок стороною обвинувачення і не тягне за собою припинення повноважень службової особи на здійснення обов`язкової дії. (Аналогічна правова позиція щодо правових наслідків пропуску строку виконання обов`язку детально висвітлена в Постанові Верховного Суду від 08.04.2020 року у справі № 63/15845/2019).

Слідчий суддя на підставі долучених до клопотання матеріалів прийшов до висновку, що вилучене під час обшуку майно може містити у собі інформацію щодо вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження та може бути засобом для вчинення кримінального правопорушення, з огляду на наступне.

Вилучена під час обшуку тканина могла використовуватися для пошиття товарів, які містять ознаки підробки, а тому вона необхідна органу досудового розслідування для проведення експертного дослідження з метою підтвердження/спростування даного факту.

Так, 25 листопада 2024 року, детективом Підрозділу Територіального управління БЕБ в Одеській області ОСОБА_11 було винесено постанову про призначення експертизи за експертною спеціальністю 8.3. «Дослідження волокнистих матеріалів і виробів з них», проведення якої доручено експертам Одеського науково дослідного експертно криміналістичного центру МВС України.

На вирішення експертів Одеського науково дослідного експертно криміналістичного центру МВС України поставлено питання:

- Чи мають об`єкти, що порівнюються, спільну родову (групову) належність?

- Чи використовувалась тканина, зразки якої надано на дослідження у виготовленні текстильних виробів (сумок), зразки яких надано на дослідження.

Для проведення експертизи надано вісім зразків тканини різних артикулів, відібраних з числа вилучених рулонів тканини та надано дев`ять зразків сумок із логотипами загальновідомих брендів, вилучених за адресою провадження господарської діяльності ОСОБА_8 .

Станом на теперішній час виконання експертизи триває.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що вилучена під час обшуку тканина була визнана детективом речовими доказами у кримінальному провадженні відповідно до постанови, потребує додаткового дослідження та огляду з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження та осіб, які можуть бути причетними до його вчинення.

Відповідно до протоколу допиту власника майна ОСОБА_8 , долученого до клопотання, останній повідомив, що тканину, що вилучена в ході обшуку він придбав без укладення відповідних договорів та які оплатив шляхом банківського переказу з рахунку, відкритого у ФОП ОСОБА_8 . Як додаток до Протоколу ОСОБА_8 надав копії імпортних документів щодо митного оформлення товарно-матеріальних цінностей, однак в ході їх аналізу органом досудового розслідування встановлено, що майно, яке підлягало митному оформленню назначалось на адресу ТОВ «КРЕЙСТЕР ПРОДАКТ» («KRAYSTER PRODUCT» LLC), ТОВ «ФРІЗЕНТЕЙК» (LLC «FREZENTEIK»), ТОВ «ЛЕНДЕКС САНРАЙС» (LLC «LENDEKS SANRAYS»), ТОВ «ЛАГРІМА ТРЕЙД» (LLC «LAHRIMA TREID») без відомостей про діяльність ФОП ОСОБА_8 .

Відповідно до чого, слідчий суддя прийшов до висновку, що вилучена під час обшуку тканина могла бути придбана ОСОБА_8 для пошиття контрафактної продукції, відповідно до чого могла бути засобом для вчинення кримінального правопорушення, а тому відповідає критеріям речових доказів та потребує збереження на даній стадії досудового розслідування.

Отже, слідчим суддею на підставі долучених до клопотання матеріалів встановлено, що вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.

Отже, оскільки вилучене майно визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливої зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів, які можуть мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, власник майна, в порядку ст. 174 КПК України, має процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000041 від 03.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на майно, яке було виявлено та вилучено у ході обшуку, проведеного в період часу з 04.09.2024 року по 09.09.2024 року у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення в межах географічних координат: 46.435829, 30.646724, 46.434086, 30.646993, 46.436125, 30.652640, 46.434362, 30.652638, зокрема, в нежитловому приміщенні №13 (з умовним позначенням № 49) майнового комплексу №4, а саме на: 791 од. (рулони) тканини.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1