Справа № 129/194/25
Провадження по справі № 1-кп/129/350/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2025 року Гайсинський районний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гайсині кримінальне провадження № 0000136 про обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,

в с т а н о в и л а:

В провадженні Гайсинського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження 0000136 про обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

26.02.2025р. прокурор Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_5 заявив відвід судді зі складу колегії ОСОБА_3 посилаючись на існування обставин, які викликають сумніви в неупередженості судді ОСОБА_3 , які заявник обґрунтовує тим, що суддя ОСОБА_3 не зможе об`єктивно здійснювати правосуддя в рамках даної справи, оскільки на посаді помічника судді Гайсинського районного суду Вінницької області ОСОБА_3 працює ОСОБА_8 , яка є дочкою ОСОБА_9 , відносно якої в Немирівському районному суді Вінницької області розглядається кримінальне провадження №0000149 від 13.07.2023р. про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 111, ст.436, ч. 2 ст.436-2, ч. 3 ст.436-2 КК України та відповідно до матеріалів кримінального провадження № 0000136 від 16.05.2024р. за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме протоколу огляду від 17.06.2024р. у російському застосунку «Телеграм» на каналі «Лохматий Z Николаев, ОСОБА_10 », діяльність якого спрямована на проведення рф підривної діяльності проти України та інформатором якого є ОСОБА_6 , мітиться публікація про затримання ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000149, що є обставиною, що виключає участь судді ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, відповідно до вимог п.4) ч.1 ст.75 КПК України, ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», ч.2 ст.1, ч.7 ст.131 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді», статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав заяву про відвід судді ОСОБА_3 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід судді зі складу колегії ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника адвоката ОСОБА_7 .

Вивчивши заяву про відвід, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу одному кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Згідно положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Реалізація гарантій незалежності здійснення правосуддя є необхідною передумовою належного виконання судом своїх конституційних функцій щодо забезпечення дії принципу верховенства права, захисту прав і свобод людини та громадянина (ст.ст.3, 8, 55 Конституції України).

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій незалежності суддів.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до вимог ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до вимог п.1.1. Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді», схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року, вказано, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до вимог п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Також, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і ЗО, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar V. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-ІІІ, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п. 97).

Тобто, якщо говорити у ракурсі безсторонності суду, то слід ураховувати те, що визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді (рішення ЄСПЛ від 23.06.1981 у справі «Ле Комт (Le Compte), Ван Левен (Van Leuven) и Де Мейер (De Меуеге) проти Бельгії»), як наслідок таку презумпцію спростувати досить складно, адже критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості.

Тобто, об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Відповідно до п. 26 рішення Європейського суду з прав людини., «ДеКуббер проти Бельгії» (Заява № 9186/80) від 26 жовтня 1984 р., «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться», тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

Кримінальне процесуальне законодавство гарантує кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

У той час, як сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та неупередженості судді в розгляді даної справи, а відтак, в майбутньому, стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.

На необхідність заміни судді з метою усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості судді указує і Верховний суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 10.01.2018 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/71498441), зазначаючи, що це сприятиме зміцненню та підтримці довіри суспільства до судової влади, та Апеляційний суд м. Києва у справах № 760/298/18, № 760/12238/17, № 757/70924/17-к, № 761/12479/17, указуючи, що це дасть змогу забезпечити усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості суддів, а також, сприятиме підтримці до зростання довіри представників юридичної професії і сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

Ця думка ураховується судом з огляду на норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з метою однакового застосування всіма судами загальної юрисдикції кримінального процесуального законодавства та уникнення його неоднозначного тлумачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Тобто, наведене вказує на те, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

При цьому, безумовно, «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

У цій ситуації, із предмета та меж судового розгляду провадження, у якому заявлено відвід, у ракурсі наведених в заяві аргументів простежується доречність відводу вказаного судді.

Разом з тим, необхідною передумовою належного виконання судом своїх конституційних функцій при здійсненні правосуддя - є конституційні гарантії самостійності та незалежності судді, утвердження й забезпечення яких є головним обов`язком держави (ст.ст. 3, 8, 55 Конституції України).

Згідно з п.3 Європейського статусу судді, прийнятого Європейською асоціацією судів 1993 року, "суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматись будь-ким як неупереджений".

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінюваності суддів при винесенні судових рішень, судді повинні бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але вони повинні бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача.

Суд зазначає, що поведінка судді ОСОБА_3 не дає жодних об`єктивних підстав вважати, що він не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи по обвинуваченню ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, однак, існування заяви про відвід судді учаснику колегії ОСОБА_3 , а також для того, щоби за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви щодо неупередженості судді під час вирішення кримінального провадження №0000136 про обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про відвід судді ОСОБА_3 з метою недопущення недовіри сторін у сприйнятті справедливості судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 75, 76, 80, 81, 369-372, 376 КПК України колегія судів, -

у х в а л и л а:

Заяву прокурора Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 про обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України - задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2024 року за № 0000136 про обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Кримінальне провадження № 0000136 (справа № 129/194/25 (провадження по справі № 1-кп/129/350/2025) про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, - передати до канцелярії Гайсинського районного суду Вінницької області для повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, для визначення іншого судді, який входитиме до складу колегії суддів, у порядку встановленому ст.. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Суддя:

Суддя: