Справа № 191/2822/23
Провадження № 1-кп/191/209/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, який не працює, одружений, має на утриманні має двох малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 19.09.2023 р. Синельниківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.286 КК України до 1 року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки та на підставі ст.75 КК України звільнений від відьування основного покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у невстановлений слідством час, у невстановленому слідством місці, виник прямий злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, перевезення та зберігання з метою збуту та збутособливо небезпечної психотропної речовини обіг якої заборонено - PVP, невизначеному колу осіб з числа наркозалежних, з метою отримання прибутку. Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, перевезення та зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини обіг якої заборонено - PVP, ОСОБА_4 у невстановлений слідством час, у невстановленому слідством місці та спосіб придбав кристалічну речовину масою не менше 0,3735 г, що містить особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено - PVP, масою 0,2766 г,яка перебувала в паперовому згортку, та яку він в подальшому почав зберігати при собі, з метою збуту пересуваючись вулицями м. Синельникове, Дніпропетровської області за кермом автомобіля марки "ЗАЗ" державний номерний знак НОМЕР_1 , приблизно до 12 години 05 хвилин 28.04.2023 р.

28.04.2023 р. приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «ЗАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 , маючи при собі раніше незаконно придбану кристалічну речовину масою не менше 0,3735 г, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,2766 г, та пересуваючись вулицями міста Синельникове Дніпропетровської області, продовжуючи реалізовувати свій прямий злочинний умисел, направлений на зберігання та перевезення з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, яка перебувала в паперовому згортку та з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, направленого на збут особливо небезпечної психотропної речовини обіг якої заборонено - PVP, перебуваючи за кермом автомобіля марки "ЗАЗ" державний номерний знак НОМЕР_1 , під`їхав на вул. Ягідна в м. Синельникове Дніпропетровської області, дедіючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою отримання прибутку від продажу психотропної речовини особам з числа наркозалежних, порушуючи вимоги Закону України "Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів", а також ст.2 Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними", збув ОСОБА_6 кристалічну речовину масою не менше 0,3735 г, що містить особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено - PVP, масою 0,2766 г, яка перебувала в паперовому згортку, за грошові кошти у розмірі 1200 гривень.

Надалі, 28.04.2023 р. приблизно о 12 годині 14 хвилини ОСОБА_6 , знаходячись біля домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул. Богми, буд. 19, добровільно видав уповноваженій особі Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області придбану у ОСОБА_4 кристалічну речовину масою не менше 0,3735 г, що містить особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено - PVP, масою 0,2766 г, яка перебувала в паперовому згортку.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/104-23/ 15399-НЗПРАП від 29.04.2023 р. надана на експертизу 29.04.2023 р. кристалічна речовина масою 0,3735 г, містить особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено - PVP, масою 0,2766 г.

Крім того, ОСОБА_4 був засуджений 19.09.2023 р. вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст.286 КК України до покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробувальним строком 1 рік. У цей же день (19.09.2023) ОСОБА_4 отримав вирок суду та ознайомився з його текстом, у тому числі обмеженнями встановленими ним.

Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області відносно ОСОБА_4 набрав законної сили 20.10.2023 р.

Відповідно до ст.34 КВК України засуджений до покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю зобов`язаний серед іншого виконувати судове рішення, зокрема, утримуватись від керування транспортними засобами відповідно до вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

ОСОБА_4 достовірно знаючи про те, що він засуджений до додаткового покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, розуміючи та передбачаючи такі наслідки своїх дій і бажаючи їх настання,, умисно ухилився від відбування покарання та не виконав покладені на нього обов`язки, передбачені ст.34 КВК України, 20.10.2023 р. сів за кермо автомобіля «DAEWOO MATIZ», державний номерний знак НОМЕР_2 , та почав рухатись на вище вказаному автомобілі по трасі "М-18" сполученням "Харків- Сімферополь" у напрямку з с. Варварівка до м. Синельникове Дніпропетровської області та при цьому допускаючи адміністративні правопорушення на транспорті.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину повністю визнав у пред`явленому йому обвинуваченні та зазначив, що погоджується з тими обставинами, що викладені у обвинувальних актах та пояснив, що він придбав через інтернет PVP: оплатив, йому скинули координати, поїхав і забрав, а потім по телефону домовився про продаж. Продав за 600 грн. своєму знайомому ОСОБА_7 . Відвіз йому додому у м.Синельникове. Зараз негативно оцінює свою поведінку. Брав участь у бойових діях і після звільнення зі служби почав вживати наркотичні засоби. Після лікування не вживає наркотичні засоби. Має двоє дітей, донька з інвалідністю. Був обізнаний про вирок. Порушив обмеження у праві керування транспортними засобами, бо віз дитину у лікарню у м.Дніпро. Після цього не їздить на транспортних засобах. Усвідомлює, що вчинив неправильно та просив дати йому шанс і не позбавляти волі.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав у повному обсязі свою вину та не оспорює фактичні обставини справи і судом встановлено, що він та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись дослідженням письмових доказів, що стосуються витрат на експертизу і речових доказів, та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч.2 ст.307 КК України, як незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини та за ч. 1 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд діючи за загальними принципами, визначеними статтею 50 КК України, враховує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Частина 1 статті 69 КК України дає право суду за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Також ч.2 ст.69 КК україни визначає, що на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, суд враховує вік обвинуваченого ОСОБА_8 (34 роки), позитивно характеризується, має місце реєстрації та постійне місце проживання, має соціальні зв`язки одружений та на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, брав участь у бойових діях та має відповідне посвідчення, його щире каяття, та вважає вказані обставини такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та з урахуванням особи винного, вважає, що при призначенні покарання у виді позбавлення волі слід застосувати ст. 69 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі, але нижче від найнижчої межі встановленої в санкції інкримінованої статті.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа "Довженко проти України"), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо (постанова Верховного Суду від 01.02.2018 року по справі № 634/609/15-к).

На підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.2 ст.307 КК України покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, а за ч.1 ст.389 КК України у виді обмеження волі.

Згідно із ч.1 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Крім того, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою і вважає за доцільне застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з покладанням обов`язків, визначених ч.1 ст.76 КК України.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відповідно до ч.10 ст.100 КПК України застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) майна знав про їх незаконне використання.

Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду (ч. 2 ст. 96-1 КК України) та у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання (п.4 ч.1 ст.96-2 КК України).

Враховуючи, те, що мобільний телефон «Samsung» є предметом вчинення кримінального правопорушення, адже обвинувачений зазначав, що про продаж психотропної речовини домовлявся по телефону, то він підлягає конфіскації в дохід держави.

Також у даному кримінальному провадженні були проведені судові експертизи, вартість яких складає 9799,00 гривень. Вказані витрати документально підтверджені, отже, в порядку ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст.307, ч.1 ст.389 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна;

- за ч.1 ст.389 КК України у виді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскацією майна.

На підставі статей 75 та 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю чотири роки, за умови, що протягом встановленого судом іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення, та виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 відраховувати з дня ухвалення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 9799,00 грн.

Речові докази:

-паперовий конверт з СД диском залишити в матеріалах кримінального провадження;

-розукомплектований пістолет «ZORAKI Mod/914-S»; ніж у чохлі; сейфпакет КІV2122497 опечатаний паперовою біркою 1907Ц3939 з номером ЄРДР 0000090 та номером експертизи СЕ-19/104-23/13939-НЗПРАП всередині якого знаходяться два поліетиленових ЗІП пакета з психотропною речовиною обіг якої обмежено - метамфетамін, та РVР, який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (маса метамфетаміну становить 0,1053 г, маса РVР становить 0,1568г); порошкоподібну речовину білого кольору масою 0,0217 г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) маса якої становить 0,0121 г; кристалічну речовину масою 0,1454 г та 0,1746 г, яка містить психотронну речовину, обіг якої обмежено 0,1087 г, 0,1323 г; кристалічна речовина масою 0,3735 г, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,2766 г; сліди папілярних ліній виявлених під час обшуку та дактилокарту зi зразками папілярних ліній, що були передані до кімнати зберігання речових доказів Синельниківського РУП, - знищити;

-грошові кошти: одна купюра номіналом 200 гривень - IT 9213392, опечатані у сейф-пакет № KIV 2129378 та передані до Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУПП в Дніпропетровській області для зберігання,- залишити в УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області.

На підставі ст.96-1, 96-2 КК України, п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, конфіскувати в дохід держави мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 з сім картою Водафон та Київстар, що був переданий до кімнати зберігання речових доказів Синельниківського РУП.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1