печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000372 від 1 листопада 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

05.12.2024 старший слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000372 від 1 листопада 2023 року.

Клопотання обґрунтовує тим, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за процесуального керівництва групи прокурорів Київської обласної прокуратури, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 0000372 від 1 листопада 2023 року за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

У ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що наказом № 211 о/с від 31 грудня 2020 року начальника Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 2 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Таким чином, ОСОБА_4 займаючи вказану посаду, маючи спеціальне звання старший лейтенант поліції, з моменту призначення на зазначену посаду є працівником правоохоронного органу, представником влади, а тому відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою.

Водночас ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді ДОП СП ВП № 2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області, не зважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вказаних вище норм, здійснюючи функції представника влади, будучи працівником правоохоронного органу, тобто являючись службовою особою органів Національної поліції, яка займає відповідальне становище, відповідно до вимог зазначеного законодавства зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, знехтував вимогами законодавства, вимагав та одержав неправомірну вигоду для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

21 листопада 2024 року, в порядку ст.ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_4 , уродженцю с. Кузьмівка Сарненського району Рівненської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

З врахуванням зазначеного, слідчий вказує, що у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду оскільки будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідка ОСОБА_6 , оскільки він усвідомлений про надання останнім показань, підтверджуючих його причетність до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, та про співпрацю ОСОБА_6 з органом досудового розслідування. Крім цього, ОСОБА_6 проживає в АДРЕСА_2, тобто на території на яку поширюється діяльність ОСОБА_4 під час виконання ним своїх службових обов`язків за посадою ДОП СП ВП № 2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області, тому, враховуючи вказані обставини, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати що ОСОБА_4 , з метою зміни ОСОБА_6 показань, може незаконно впливати на нього.

Таким чином, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, є необхідним та співмірним запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив його задовольнити, зазначила, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В судовому засіданні підозрюваний зазначив, що буде здійснювати захист самостійно та просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Також на електронну адресу захисником підозрюваного - адвокатом ОСОБА_7 було направлено заперечення, в яких остання зазначила, що ризики є недоведеними, процесуальна поведінка є належна, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки та характеризується позитивно.

Відтак, захисник просила застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Так, 21 листопада 2024 року, в порядку ст.ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_4 , уродженцю с. Кузьмівка Сарненського району Рівненської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Кримінальне правопорушення, за ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, та, відповідно до ст. 12 КК України, за критерієм тяжкості, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:протоколами допитів свідка ОСОБА_6 від 1 листопада 2023 року, від 18 грудня 2023 року та від 19 грудня 2023 року;протоколом огляду заздалегідь ідентифікованих (помічених) грошових коштів від 19 грудня 2023 року;протоколом огляду особи і вручення грошових коштів від 19 грудня 2023 року;протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій;висновком експерта № СЕ-19/118-24/8024-ЛД від 11 вересня 2024 року за результатами проведення судової семантико-текстуальної експертизи;протоколом обшуку від 21 листопада 2024 року;повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 21 листопада 2024 року; речовим доказом, а саме мобільним телефоном марки «Redmi 10C» моделі «220333QAG», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з sim-карткою оператору телекомунікацій «Київстар» абонентський номер НОМЕР_3 та з sim-карткою оператору телекомунікацій «Водафон» абонентський номер НОМЕР_4 .

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 181 КПК України зазначено, що домашній арешт - це запобіжний захід, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби.

Згідно ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує частину 5 статті 9 КПК України, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення, слідчим суддею встановлено, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалах клопотання даних.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Також, стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка, оскільки посада підозрюваного та кримінальне правопорушення в якому він підозрюється останній свідчать про наявність ризиків.

Окрім цього, слідчий суддя не виключає можливості незаконного впливу на свідка з боку підозрюваного з використанням свого авторитету та кола зв`язків, з метою схилити їх до надання неправдивих показань у ході досудового розслідування або ж зміни показань у подальшому під час допиту в суді, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Так, при встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілого, експертів слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілими, експертами у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Також, у розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення, хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгаріі» від 26 липня 2021 року, ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер і тяжкість інкримінованого злочину. Відповідно до вказаної Рекомендації важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин.

У п. 60 рішення ЄСПЛ у справі «Смірнова проти Росії» від 21.07.2003 суд відзначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, у якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.

Таким чином, з врахуванням функцій, які виконував підозрюваний, та зазначених ризиків слідчим та прокурором, слідчий суддя враховуючи вік та стан здоров`я ОСОБА_4 , що він підозрюється у можливому вчиненні тяжкого злочину, обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, сталих зв`язків підозрюваного, суд вважає, що вказані дані в сукупності свідчать про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому, на думку суду ризики передбачені ст. 177 КПК України, є доведеними.

За встановлених обставин, під час судового розгляду встановлено, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , у вигляді домашнього арешту в певний доби є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання, та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

З врахуванням зазначеного та постановлених цілей у кримінальному провадженні, слідчий суддя приймає доводи прокурора щодо застосування запобіжного заходу, оскільки є необхідність досягнення мети досудового розслідування та виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, так як, оцінивши в сукупності тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, загрозу призначення суворого покарання за нього, характер вчинених злочинних дій, у яких ОСОБА_4 ризики які були зазначені у клопотанні та одночасно враховуючи дані які характеризують особу підозрюваного, сімейний стан та його стан здоров`я, його позитивні характеристики, слідчий суддя приходить до висновку, за доцільне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування, за адресою яку зазначив прокурор.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання- задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 22:00 год. до 06:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000372 від 1 листопада 2023 року, а саме до 21.01.2025 включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за викликом до слідчого, слідчих слідчої групи у кримінальному провадженні, прокурора, групи прокурорів у кримінальному провадженні, судді та суду за першим викликом, зокрема за викликом по телефону;

- не відлучатися з території Зарічненської селищної територіальної громади Вараського району Рівненської області без дозволу слідчого, прокурора, судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суддю, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1