Справа № 738/170/25
№ провадження 1-в/738/55/2025
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року року Менський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді: Савченка О.А.

з участю

секретаря: Лях Н.М.

прокурора: Бубнової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Мена клопотання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» про приведення вироків суду стосовно ОСОБА_1 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ, -

В С Т А Н О В И В:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою.

До Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» про приведення вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.11.2021, вироку Святошинського районного суду м. Києва від 20.09.2022 та вироку Шевченківського районного суду Дніпропетровської області від 29.06.2023 відносно засудженого ОСОБА_1 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ.

2. Виклад позиції учасників судового розгляду.

Засуджений ОСОБА_1 не виявив бажання приймати участь в судовому засіданні, надав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання установи підтримує.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання.

Представник установи в судове засідання не з`явився, до суду подали заяву в якій просять справу розглянути без їх участі.

3. Встановлені судом обставини.

Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.11.2021 ОСОБА_1 засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 20.09.2022 ОСОБА_1 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Вироком Шевченківського районного суду Дніпропетровської області від 29.06.2023 ОСОБА_1 засуджений за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 08 серпня 2023 року.

Як вбачається з вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2021 року, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_1 вчинив у 2015 році, вартість викраденого майна по епізодам становить: 26.11.2015 о 19.15 год 2530,00 грн, 26.11.2015 о 19.20 год 370,00 грн; а кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України вчинив у 2018 році, вартість викраденого майна по епізодам становить: 01.02.2018 889,37 грн, 16.02.2018 4722,00 грн, 18.02.2018 1890,00 грн, 19.02.2018 3555,00 грн, 21.02.2018 3930,00 грн.

Як вбачається з вироку Святошинського районного суду м. Києва від 20.09.2022 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_1 вчинив 21.04.2021, вартість викраденого майна складає 3000 грн. 00 коп.

З вироку Шевченківського районного суду Дніпропетровської області від 29.06.2023 слідує, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_1 вчинив у 2023 році, вартість викраденого майна по епізодам становить: 11.03.2023 7659,00 грн, 16.03.2023 6750,00 грн, 23.03.2023 1974,33 грн.

4. Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Відповідно до положень частини другої статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Положеннями частини першої статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною другою статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статтею 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового Кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1. ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Як вбачається з вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2021 року, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_1 вчинив у 2015 році, вартість викраденого майна по епізодам становить: 26.11.2015 о 19.15 год 2530,00 грн, 26.11.2015 о 19.20 год 370,00 грн; а кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України вчинив у 2018 році, вартість викраденого майна по епізодам становить: 01.02.2018 889,37 грн, 16.02.2018 4722,00 грн, 18.02.2018 1890,00 грн, 19.02.2018 3555,00 грн, 21.02.2018 3930,00 грн.

Станом на 01 січня 2015 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1218,00 грн, а відповідно 50 відсотків від його розміру (соціальна пільга) становило 609,00 грн.

Станом на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1762,00 грн, а відповідно 50 відсотків від його розміру (соціальна пільга) становило 881,00 грн.

З огляду на указані норми, на момент вчинення ОСОБА_1 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України становив 1218,00 (609,00 х 2 = 1218,00), а кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України становив 1762,00 (881,00 х 2 = 1762,00).

Враховуючи вищевикладене, слід виключити посилання з вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2021 року на вчинені ОСОБА_1 кримінальні правопорушення 26.11.2015 о 19.20 год та 01.02.2018, розмір вартості викраденого майна в яких становив менше 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на час її вчинення, звільнивши ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за їх вчинення, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Як вбачається з вироку Святошинського районного суду м. Києва від 20.09.2022 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_1 вчинив 21.04.2021, вартість викраденого майна складає 3000 грн. 00 коп., що є кримінально караним, оскільки станом на 2021 рік розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України становив 2270,00 (1135,00 х 2 = 2270,00).

Підстави для застосування Закону України № 3886-IX від 18 липня 2024 року в даному випадку відсутні.

Як вбачається з вироку Шевченківського районного суду Дніпропетровської області від 29.06.2023 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_1 вчинив у 2023 році, вартість викраденого майна по епізодам становить: 11.03.2023 7659,00 грн, 16.03.2023 6750,00 грн, 23.03.2023 1974,33 грн.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684,00 грн, а відповідно 50 відсотків від його розміру (соціальна пільга) становило 1342,00 грн.

З огляду на указані норми, на момент вчинення ОСОБА_1 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України становив 2684,00 (1342,00 х 2 = 2684,00).

Отже, ОСОБА_1 23.03.2023 вчинено крадіжку на суму 1974,33 грн, що становить менше 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на час її вчинення (менше 2 684,00 грн), в зв`язку з чим необхідно виключити в вироку Шевченківського районного суду Дніпропетровської області від 29.06.2023 посилання на вчення ОСОБА_1 кримінального правопорушення по епізоду від 23.03.2023, звільнивши його від кримінальної відповідальності за даним епізодом, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Разом з тим, вчинені ОСОБА_1 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України 26.11.2015, ч. 2 ст. 185 КК України 16.02.2018, 18.02.2018, 19.02.2018, 21.02.2018, ч. 3 ст. 185 КК України 21.04.2021, ч. 4 ст. 185 КК України 11.03.2023 та 16.03.2023 є кримінально-караними, тому підстави для застосування Закону України № 3886-IX від 18 липня 2024 року в даному випадку відсутні.

На пiдставi викладеного, керуючись п.13 ч.1 ст. 537, ч. 2 ст. 539 КПК України, ч.1 ст. 5, ч.4 ст. 74 КК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» про приведення вироків суду стосовно ОСОБА_1 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ задовольнити.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.11.2021, яким ОСОБА_1 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року.

Виключити із вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.11.2021 посилання на епізоди «26 листопада 2015 року о 19.20 год», за яким сума викраденого майна становила 370,00 грн., та «01 лютого 2018 року», за яким сума викраденого майна становила 889 грн. 37 коп. та звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчиненими правопорушеннями, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вирок Шевченківського районного суду Дніпропетровської області від 29.06.2023, яким ОСОБА_1 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року.

Виключити із вироку Шевченківського районного суду Дніпропетровської області від 29.06.2023 посилання на епізод «23 березня 2023 року», за яким сума викраденого майна становила 1974 грн. 33 коп. та звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчиненим правопорушенням, у зв`язку з усуненням караності діяння.

На ухвалу прокурором, захисником може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою в семиденний строк з часу отримання її копії.

Головуючий: О.А. Савченко