ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/321/25 Справа № 215/3316/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.07.2024 року, якою задоволено подання Державної Установи «Криворізька установа виконання покарань (№ 3)» МЮ України про заміну покарання у вигляді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Першотравневе Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, засудженого 04.06.2009 року Апеляційним судом Одеської області за ч. 2 п.п. 1, 4, 6, 12 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 307, ст.ст. 70, 71 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, вирок набрав законної сили 17.08.2010 року, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

Адміністрація Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№ 3)» звернулась до суду з поданням про заміну засудженому ОСОБА_8 покарання з довічного позбавлення волі на покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.07.2024 року вказане подання ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№ 3)» було задоволено та замінено засудженому ОСОБА_8 покарання у вигляді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком на 20 років.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У своїй апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала суду незаконна та підлягає скасуванню. Зауважує, що засуджений попри тривалий час перебування в місцях позбавлення волі не виправився та не заслуговує на застосування інституту заміни покарання на більш м`яке. Звертає увагу колегії суддів, що за результатами проведеної із засудженим оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_8 має 201 бал, що є середнім рівнем ризику та свідчить про продовження потенційної небезпеки для суспільства; протягом відбуття покарання суспільно корисною працею засуджений не займався, а тому має 0 балів по критерію оцінки ставлення до праці та трудової дисципліни, так і до оцінки поведінки в конфліктних ситуаціях, що свідчить про його схильність до створення конфліктних ситуацій. За наявності формальних підстав для заміни покарання суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про заміну покарання. Просить ухвалу скасувати й ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні подання ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№ 3)» про заміну покарання засудженому ОСОБА_8 .

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Засуджений ОСОБА_8 та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 404 КПК України рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України рішенння суду повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто має ґрунтуватися на зібраних доказах, повністю та всебічно досліджених та правильно оцінених судом, а висновки про подію кримінального правопорушення, про винуватість або невинуватість обвинуваченого у вчиненні злочину та інші істотні питання, які виникли у кримінальному провадженні, мають з достовірністю випливати з матеріалів провадження.

Ст. 65 КК України встановлено, що суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 був засуджений вироком Апеляційного суду Одеської області від 04.06.2009 року за ст.ст. 115 ч. 2 п.п. 1, 4, 6, 12, 187 ч. 4, 307 ч. 2 , 70, 71 КК України до довічного позбавлення волі.

Станом на час звернення з поданням до суду ОСОБА_8 відбув 16 років 15 днів позбавлення волі.

Згідно довідки про заохочення і стягнення стягнень не має, має три подяки за зразкову поведінку та активну участь у реалізації ПДВВ «Духовне відродження», на профілактичному обліку Установи не перебуває.

Засуджений не залучався до праці з незалежних від нього причин, відповідно до характеристики з місця відбуття покарання, та психологічної характеристики позитивно характеризується, психологічно має як позитивні, так і негативні риси характеру.

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 14.09.2017 року. Згідно журналу відвідувань ОСОБА_9 починаючи з 05.07.2017 року систематично має побачення в установі з ОСОБА_8 ..

Засуджений приймає участь в індивідуальних та групових виховних заходах «Духовне відродження», «Слухати щоб вірити», пройшов курс освіти на платформі «Волонтерство під час війни».

Представив індивідуальний план виправлення і ресоціалізації, в якому планує проживати з дружиною, зайнятися отриманням професійних навичок і роботи.

За результатами висновку щодо ступеня виправлення засудженого має середній рівень ризику вчинення повторних кримінальних правопорушень, набрав 201 бал при середньому рівні від 105 до 292 балів, а за станом реалізації програми соціально-виховної роботи має 75 балів, що достатньо для необхідного рівня виправлення, тому з огляду на вище викладене суд не взяв до уваги заперечення прокурора щодо наявності стягнень у засудженого, оскільки в силу ч. 14 ст. 134 КВК України, ОСОБА_8 вважається таким що їх не має.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 82 КК України із змінами, внесеними згідно із Законом України № 2690-ІХ від 18 жовтня 2022 року, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. Покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

При цьому ч. 12, 13 ст. 154 КВК України визначено обставини, які враховуються під час вирішення питання про заміну більш м`яким (позбавлення волі на строк від 15 до 20 років) покарання у виді довічного позбавлення волі.

Зазначені норми зобов`язують приймати таке рішення з урахуванням висновку адміністрації установи щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі, складання якого здійснюються за участю уповноваженого органу з питань пробації. Метою подання такого висновку є забезпечення суду інформацією, що є необхідною для визначення можливості заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке та визначення в індивідуальному порядку строку позбавлення волі засудженому, стосовно якого вирішується зазначене питання.

Особа, засуджена до довічного позбавлення волі, відповідно до абз. 1 п. 9 Порядку визначення ступеня виправлення засудженого, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 294/5 від 19.01.2023 р., додатково до подання щодо можливості представлення її до заміни покарання на більш м`яке у виді позбавлення волі на певний строк повинна подати індивідуальний план виправлення та ресоціалізації (далі - індивідуальний план), форма якого затверджується Міністерством юстиції України. Такий план має містити заходи, здійснення яких у період відбування більш м`якого покарання у виді позбавлення волі на певний строк дасть змогу засудженій особі усунути фактори, що можуть негативно впливати на утримання від вчинення повторного кримінального правопорушення, та факти, що свідчать про перспективи виправлення та ресоціалізації засудженої особи після звільнення.

Також у абз. 2 п. 9 Порядку зазначено, що індивідуальний план має містити заходи, здійснення яких у період відбування більш м`якого покарання у виді позбавлення волі на певний строк дасть змогу засудженому усунути фактори, що можуть негативно впливати на утримання від вчинення повторного кримінального правопорушення, та факти, що свідчать про перспективи виправлення та ресоціалізації засудженого після звільнення.

Наявний в матеріалах провадження план виправлення та ресоціалізації засудженого не є ефективним.

Задовольняючи подання установи виконання покарань про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким, суд дійшов передчасного висновку про достатність відомостей щодо становлення на шлях виправлення засудженого та його достатню участь в програмах ресоціалізації.

При прийнятті рішення судом взято до уваги характеристику, надану адміністрацією установи виконання покарань, однак не надано достатню оцінку обставинам, при яких ОСОБА_8 засуджено за вчинення низки особливо тяжких злочинів та усього періоду відбування покарання.

Особливу увагу заслуговує наявність факторів оцінки особистості засудженого, зокрема протягом відбуття покарання ОСОБА_8 суспільно корисною працею не займався, а тому має 0 балів по критерію оцінки ставлення до праці та трудової дисципліни. Крім того, під час відбування покарання засуджений ОСОБА_8 за результатами оцінки зберігає схильність до створення конфліктних ситуацій.

На виконання вимог ЄСПЛ, викладених у рішенні Петухов проти України, 06 листопада 2022 року набрав чинності Закон України № 2690-ІХ від 18 жовтня 2022 року щодо гуманізації окремих норм кримінального законодавства стосовно застосування покарання у виді довічного позбавлення волі. Цим законом гарантується право особи, яка відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, звернутися до суду з клопотанням про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

ОСОБА_8 на час розгляду подання про заміну йому невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання набув формальне право на застосування до нього ст. 82 КК України.

Такі обставини не зобов`язують суд автоматично задовольняти кожне подібне звернення особи по факту відбуття покарання строком від 15 років. Рішення про заміну покарання відноситься до дискреційних повноважень суду та ухвалюється судом у кожному конкретному випадку індивідуально.

Для суду є важливим дослідити у сукупності всі відомості, які характеризують особу засудженого, оскільки суд повинен переконатися в тому, що за час відбування покарання в особистості засудженого відбулися певні позитивні зміни, які свідчать, що останній дійсно став на шлях виправлення, яке може відбутися без відбування покарання у виді довічного позбавлення волі.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив про наявність достатніх ознак, які вказували б на виправлення засудженого, оскільки останній в тому числі підтримує соціальні зв`язки з родиною, однак це лише складова ре соціалізації, яка є недостатньою без повного комплексу заходів, які включають в себе зайняття корисною працею, відвідування програм відновлення особистості та соціалізації, участі у заходах/навчаннях в установі виконання покарань.

Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Оскільки на думку колегії суддів засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою не довів, що він став на шлях виправлення та перевиховання, рішення про заміну покарання з довічного позбавлення волі на позбавлення волі строком 20 років є передчасним, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.07.2024 року відносно ОСОБА_8 скасувати.

Відмовити в задоволенні подання Державної Установи «Криворізька установа виконання покарань (№ 3)» МЮ України про заміну покарання у вигляді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк засудженому ОСОБА_8 .

Судді: