ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/7241/24 (1-кс/645/1872/24) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/126/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

скаржника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції заяву суддів ОСОБА_2 ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про самовідвід, -

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до відомостей протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Харківського апеляційного суду від 06січня 2025 року, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_2 , судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

До початку апеляційного розгляду, головуючий суддя ОСОБА_2 , а також судді колегії ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заявили самовідвід у цьому судовому провадженні, враховуючи наявність певних підстав щодо неможливості розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 цією колегією суддів.

В судове засідання в суд апеляційної інстанції прокурор не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення судового засідання за відсутністю прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доводи ОСОБА_6 , який підтримав заявлений самовідвід, колегія суддів дійшла висновку, що заява про самовідвід підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтями 75 та 76 КПК України встановлений вичерпний перелік обставин, що виключають участь чи повторну участь судді в кримінальному провадженні, серед яких не має таких підстав, як незгода з судовим рішенням колегії суддів чи повторна участь судді суду апеляційної інстанції після перегляду ним судового рішення суду першої інстанції про продовження чи обрання запобіжного заходу.

Крім того, слід зазначити, що судді колегії дійсно неодноразово приймали рішення за апеляційними скаргами ОСОБА_6 .

Зокрема, 22 січня 2024 року судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 задовольнили заяву ОСОБА_6 про відвід складу суду.

Ця та інші ухвали апеляційного суду набрали законної сили, а тому відсутні будь-які підстави вважати, що ці ухвали є необґрунтованими або незаконними.

Поряд з цим належить врахувати, що ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі посилався на те, що судді Харківського апеляційного суду не можуть розглядати його апеляційній скарги та повністю підтримав заявлений колегією суддів самовідвід.

Вказані обставини, поза розумним сумнівом, унеможливлюють участь судді ОСОБА_2 у розгляді цього провадження в суді апеляційної інстанції, оскільки вони можуть викликати сумніви в безсторонності суддів, як у сторін так і у будь-якого стороннього спостерігача.

При цьому необхідно керуватися практикою ЄСПЛ, зокрема, у справі «Ветшайн проти Швейцарії» Європейський Суд з прав людини вказав, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Поряд з цим, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «П`єрсак проти Бельгії» від 1 жовтня 1982 року, п. 30) зазначено, що не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У цьому контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної прави, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу. Будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід. Правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться.

Поряд з цим, Європеський судз прав людини в рішенні «Салов проти України» (заява № 65518/01) від 06.09.2005 року, надаючи тлумачення поняттю «неупередженість» суду, в сенсі статті 6 Конвенції, наголосив, що така неупередженість має визначатися суб`єктивною оцінкою, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивною оцінкою тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу. У межах об`єктивної оцінки має бути визначено, чи наявні факти. що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо неупередженості суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення (п.81).

ЄСПЛ також зазначає у рішеннях у справах Делкурт проти Бельгії, Пєрсак проти Бєльгії і Де Куббер проти Бєльгії, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід або задовольнити відвід з боку учасників справи.

Відповідно до вимог п.4 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суд або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Разом з цим, відповідно до «Бангалорських принципів поведінки суддів», об`єктивність судді є обов`язковою умовою належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки в змісті винесеного рішення, а й у всіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки суддів», суддя заявляє самовідвід навіть в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до п.3 Європейського статуту судді, «Суддя не тільки повинен бути неупередженим, але і повинен сприйматися будь-ким як неупереджений».

Крім того, згідно рішення Європейського Суду з Прав Людини у справі "Лауко проти Словатчини" будь який служитель Феміди, щодо якого є підстави сумніватися в неупередженості, повинен усунутися від розгляду справи, тобто заявити самовідвід.

Отже, за таких обставин, головуючий суддя ОСОБА_2 та судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 дотримуючись вимог ч. 1 ст. 80 КПК України, зобов`язані заявити самовідвід, враховуючи наявність решти доводів ОСОБА_6 , поданих ним в апеляційній скарзі.

Отже, з метою унеможливлення будь-яких сумнівів в об`єктивності рішень колегії суддів за участі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , - суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви колегії суддів- головуючого судді ОСОБА_2 , а також суддів колегії ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про самовідвід, внаслідок чого вона підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, враховуючи вимоги п.4 ч.1 ст.75 КПК України, з метою недопущення будь яких сумнівів у сторін по справі чи будь-якого стороннього спостерігача у неупередженості суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та об`єктивності рішень, які ними ухвалюються, колегія суддів вважає за необхідне задовільнити заяву про самовідвід суддів внаслідок чого провести повторний автоматизований розподіл справи між суддями, з метою визначення нового складу колегії суддів.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 75, ч.1 ст. 80, ст. ст. 81, 404, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву про самовідвід суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 задовольнити.

Відвести суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.12.2024 року якою повернуто скаргу ОСОБА_6 , подану в порядку ч.6 ст. 206 КПК України та про зобов`язання уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури прийняти процесуальне рішення в порядку ст. 214 КПКУ країни.

Передати судове провадження керівнику апарату Харківського апеляційного суду для виконання вимог статті 35 КПК України, для повторного авторозподілу з метою визначення нового складу колегії суддів.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді :