Справа № 586/632/21
Провадження № 1-кп/590/11/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року с-ще Ямпіль

Ямпільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Ямпільського районного суду Сумської області кримінальне провадження №0000081 від 04.08.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Теребля Тячівського району, Закарпатської області, українки, громадянки України, освіта середня, незаміжньої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України,

встановив:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 15 листопада 2024 року задоволено частково клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження. Закрито кримінальне провадження №0000081 від 04.08.2021, стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190 КК України за епізодами заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, а саме: за епізодом, що мав місце з 01.05.2019 по 31.10.2019 (в сумі 1448,82 грн); за епізодом , що мав місце з 01.07.2020 по 31.12.2020 (в сумі 2031,66 грн); за епізодом, що мав місце з 01.01.2021 по 30.06.2021 (в сумі 1560,84 грн); за епізодом, що мав місце з 01.07.2021 по 31.12.2021 (в сумі 719,94 грн), з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Судовий розгляд кримінального провадження №0000081 від 04.08.2021, стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України за епізодом, що мав місце з 01.11.2018 по 30.04.2019 (в сумі 5380,80 грн) за ч.1 ст. 190 КК України та за епізодом, що мав місце з 01.12.2019 по 30.04.2020 (в сумі 2443,85 грн) ч.2 ст. 190 КК України, продовжено. Зазначена ухвала суду набарла законої сили 25 листопада 2024 року.

Ухвалою Ямпільського районного суду від 20.12.2024 року на підставі ст.49 КК України, ОСОБА_3 , звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України, за єпізодом, що мав місце з 01.11.2018 по 30.04.2019 (в сумі 5380,80 грн) у зв`язку із закінченням строків давності. Судовий розгляд кримінального провадження №0000081 від 04.08.2021, стосовно ОСОБА_3 за епізодом, що мав місце з 01.12.2019 по 30.04.2020 (в сумі 2443,85 грн), за ч.2 ст. 190 КК України, продовжено.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.11.2019 ОСОБА_3 , проживаючи за адресою: АДРЕСА_3 , разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи на меті отримувати соціальну допомогу від держави за рахунок державного бюджету як одинока матір, повторно звернулася до управління соціального захисту населення Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області із заявою про призначення їй соціальної допомоги на дітей одиноким матерям. У бланкові даної заяви міститься роз`яснення, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, вона зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення. Усвідомлюючи зміст заяви, ОСОБА_3 власноручно поставила в ній підпис, тим самим даючи згоду на вищезазначені умови призначення та виплати допомоги. На підставі Постанови та наданих ОСОБА_3 документів управлінням соціального захисту населення Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області винесено рішення від 12.12.2019 щодо виплати допомоги з 01.12.2019 по 30.04.2020.

З початку листопада 2018 року ОСОБА_3 стала проживати спільно з батьком своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Всупереч вимогам п. 33 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1751 та ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», де передбачено, що жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дитину, право на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має, ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння шляхом обману грошовими коштами Державного бюджету України, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, діючи умисно, в період часу з 01.12.2019 по 30.04.2020, отримуючи згідно із рішенням управління соціального захисту населення Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області від 26.03.2018 «Про призначення допомоги сім`ям з дітьми» допомогу на дітей одиноким матерям на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи вимогу управління соціального захисту населення Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області, що ґрунтується на постанові Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 за №1751 «Про затвердження Порядку призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» про повідомлення органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги, приховала відомості щодо зміни у складі сім`ї, а саме: спільного проживання, виховування спільної доньки та ведення спільного господарства із батьком своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , шляхом обману, повторно заволоділа бюджетними коштами, а саме з грудня 2019 року по квітень 2020 року по 488 грн. 77 коп., за кожний місяць, котрі були їй перераховані на особистий рахунок АТ «Ощадбанк». При цьому ОСОБА_3 усвідомлювала, що зміни у складі сім`ї не надають їй права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям. Таким чином, ОСОБА_3 повторно незаконно заволоділа коштами державного бюджету України в особі управління соціального захисту населення Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області, на загальну суму 2443 гривень 85 копійок.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно.

У ході судового провадження обвинувачена ОСОБА_3 подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження.

В обґрунтування клопотання зазначила, що епізод за обвинуваченням її у скоєнні кримінального правопорушення, що мав місце з 01.12.2019 по 30.04.2020 (в сумі 2443,85 грн) за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно слід перекваліфікувати на ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), виключивши кваліфікуючу ознаку «повторність», оскільки ухвалою Ямпільського районного суду від 20.12.2024 року на підставі ст.49 КК України, ОСОБА_3 , звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Звільнити її від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.190 КК України, епізод за обвинуваченням її у скоєнні кримінального правопорушення, що мав місце з 01.12.2019 по 30.04.2020 (в сумі 2443,85 грн), як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 49 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали клопотання, просили суд його задовольнити. Обвинувачена зазначила, що наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України їй зрозумілі, а тому просила суд звільнити її від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 190 КК України.

Прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання. Вважав, що епізод за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, що мав місце з 01.12.2019 по 30.04.2020 (в сумі 2443,85 грн) за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно слід перекваліфікувати на ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), виключивши кваліфікуючу ознаку «повторність», оскільки ухвалою Ямпільського районного суду від 20.12.2024 року на підставі ст.49 КК України, ОСОБА_3 , звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Представник потерпілої сторони - Управління соціального захисту населення Шосткинської РДА в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити за її відсутності не заперечувала у тому числі проти закриття кримінального провадження.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Ухвалою Ямпільського районного суду від 20.12.2024 року на підставі ст.49 КК України, ОСОБА_3 , звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України, за єпізодом, що мав місце з 01.11.2018 по 30.04.2019 (в сумі 5380,80 грн) у зв`язку із закінченням строків давності. Судовий розгляд кримінального провадження №0000081 від 04.08.2021, стосовно ОСОБА_3 за епізодом, що мав місце з 01.12.2019 по 30.04.2020 (в сумі 2443,85 грн), за ч.2 ст. 190 КК України, продовжено.

За змістом ч. 4 ст. 32 КК України повторність відсутня, якщо за раніше вчинений злочин особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом, або якщо судимість за цей злочин було погашено або знято. Відтак відсутність судимості усуває саму можливість кваліфікувати дії обвинуваченої за ознакою повторності.

Враховуючи вимоги ч.1 та ч.4 ст. 32 КК України, а також висновок ОП ВС у постанові від 14 вересня 2020 року (справа №591/4366/18, провадження № 51-1122кмо20), в діях ОСОБА_3 за епізодом, що мав місце з 01.12.2019 по 30.04.2020 (в сумі 2443,85 грн), відсутня ознака повторності, оскільки останню звільнено від кримінальної відповідальності за раніше вчиненим епізодом за ч.1 ст. 190 КК України, що впливає на кваліфікацію другого епізоду, який слід правильно кваліфікувати за ч.1 ст. 190 КК України.

Згідно з вимогами ч. ч. 1 та 2 ст. 88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості. Судимість має правове значення у разі вчинення нового злочину, а також в інших випадках, передбачених законами України. Під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано належного та допустимого доказу того, що ОСОБА_3 має судимість, яка мала б правовим наслідком кваліфікацію її вище описаних дій за ознакою повторності.

За таких обставин, керуючись правилами ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення, суд виключає з висунутого ОСОБА_3 обвинувачення таку кваліфікуючу ознаку як повторність, у зв`язку з чим вважає за необхідне її дії перекваліфікувати з ч. 2 ст. 190 на ч. 1 ст. 190 КК України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло: три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі не більше двох років.

Отже, діяння, у вчиненні якого з урахуванням наведеного вище обвинувачується ОСОБА_3 , містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, за яке передбачено покарання у виді обмеження волі, було вчинено в період з 01.12.2019 по 30.04.2020, та з дня його вчинення минуло більше трьох років.

Шляхом дослідження матеріалів провадження судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 190 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченої, а відтак діяння, яке поставлено їй у провину отримало правильну кримінально-правову оцінку.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягала на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 49 КК України.

Таким чином, оскільки визначені кримінальним законом (п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України) умови виконано та їх правдивість ні в кого зі сторін провадження не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення вказаного вище клопотання і звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Щодо цивільного позову слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.129 КПК України рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989р. № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» (зі змінами), у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Верховний Суд у своїй постанові від 24.05.2018 р. у справі №531/2332/14-к також зазначив, що відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 , у зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності не позбавляє можливості звернутися до суду з позовом про стягнення суми збитків (коштів), заподіяних внаслідок незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство) в сумі 13585,91 грн. (тринадцять тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять грн. 91 коп.)в порядку цивільного судочинства, суд вважає необхідним залишити цивільний позов у даній справі без розгляду, роз`яснивши право звернення з відповідною заявою в порядку цивільного судочинства.

Інших клопотань, заяв, зауважень від учасників процесу не надійшло.

Запобіжний захід не застосовувався.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до ст.100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 337, 370, 372 КПК України, ст. 49 КК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України задовольнити.

На підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст..190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов, заявлений прокурором Середино-Будського відділу Шосткинської окружної прокуратури, діючого в інтересах держави, в особі Середино-Будського відділу Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації Сумської області до ОСОБА_3 про стягнення суми збитків (коштів), заподіяних внаслідок незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство) в сумі 13585,91 грн. по кримінальному провадженню №0000081 від 04.08.2021, залишити без розгляду.

Речові докази по справі:

- заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг №2133 від 07.11.2018 та додатки до неї в кількості 18 арк.; заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг №848 від 08.05.2019 та додатки до неї в кількості 8 арк.; заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг №3512 від 28.11.2019 та додатки до неї в кількості 12 арк.; заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг №1649 від 10.07.2020 та додатки до неї в кількості 18 арк.; заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг №321 від 26.01.2021 та додатки до неї в кількості 12 арк.; заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг №2431 від 05.07.2021 та додатки до неї в кількості 14 арк., в загальній кількості 82 арк., що зберігаються в матеріалах кримінального провадження №0000081 від 04.08.2021 залишити в матеріалах кримінального провадження №0000081 від 04.08.2021.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1