ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000649 за апеляційною скаргою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.3 ст.190 КК України на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що 09.08.2024 року набув чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, діями ОСОБА_7 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_9 за епізодом від 17.04.2023 в розмірі 450 грн, за епізодом від 14.05.2023 в розмірі 400 грн, за епізодом від 21.05.2023 в розмірі 400 грн, за епізодом від 24.05.2023 в розмірі 350 грн, за епізодом від 30.05.2023 в розмірі 1000 грн, за епізодом від 03.06.2023 в розмірі 2000 грн, за епізодом від 07.06.2023 в розмірі 2000 грн.

З огляду на те, що вартість викраденого ОСОБА_7 майна за кожним епізодом була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-ІХ настає кримінальна відповідальність, а саме 2684 грн, а тому, дії ОСОБА_7 не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2024 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 190 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладено певні обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

За обставин, викладених у вироку, обвинувачений ОСОБА_7 шляхом обману та шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки вчинив 7 епізодів викрадення майна, що належить потерпілій ОСОБА_9 , а саме, з дозволу ОСОБА_9 , шляхом обману отримав в своє тимчасове користування належний потерпілій мобільний телефон, на який без згоди та відома потерпілої встановив мобільний додаток «Приват24», за допомогою якого з карткового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_9 в АТ КБ «ПриватБанк», перевів на картковий рахунок № НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_7 в АТ «А-БАНК», грошові кошти: - 17.04.2023 року в сумі 450 грн; - 14.05.2023 року в сумі 400 грн; - 21.05.2023 року в сумі 400 грн; - 24.05.2023 року в сумі 350 грн; - 30.05.2023 року в сумі 1000 грн; - 03.06.2023 року в сумі 2000 грн; - 07.06.2023 року в сумі 2000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого, який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

09.08.2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлена відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України сума неоподатковуваного мінімуму для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу (у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року).

Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 2684 грн.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України і Закону № 3886-IX на момент вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому крадіжок чужого майна, а саме 17.04.2023 на суму 450 грн, 14.05.2023 на суму 400 грн, 21.05.2023 на суму 400 грн, 24.05.2023 на суму 350 грн, 30.05.2023 на суму 1000 грн, 03.06.2023 на суму 2000 грн, 07.06.2023 на суму 2000 грн розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України, становив 2684 грн (1342?2=2684).

Отже, вчинені ОСОБА_7 у 2023 році викрадення чужого майна на суми, менші за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, є дрібним викраденням шляхом крадіжки, яке не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

За приписами п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом установлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ст. 284 КПК України, у порядку п. 1-2 ч. 2 цього ж положення Кодексу.

Відповідно до абз. 5 ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

За статтею 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Ґрунтуючись на положенні ч. 1 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою. Взявши до уваги позицію обвинуваченого під час розгляду провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 479-2 КПК України, суд апеляційної інстанції при цьому має керуватися ст. 417 КПК України.

За приписами ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 405 КПК України кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 190 КК України з огляду на приписи п. 4-1 ч. 2 ст. 284 КПК України підлягає закриттю судом, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, а вирок суду - скасуванню.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2024 року - задовольнити.

Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 - скасувати.

Кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 190 КК України закрити на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4