Номер провадження:1-кс/521/3533/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000480 від 08.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси звернувся слідчий з клопотанням, погодженим з прокурором про накладення арешту на майно.

З клопотання вбачається, що У провадженні слідчого відділення відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000480, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 08.07.2024 до чергової частини відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , в якій просить вжити заходи правового характеру до особи чоловічої статі на ім`я ОСОБА_6 , який здійснює незаконний перетин осіб чоловічої статі призовного віку через державний кордон України за грошову винагороду у сумі 8 000 доларів США.

Так, у невстановлений час та місці, однак не пізніше початку серпня 2024 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вступив у попередню змову з невстановленою в ході досудового розслідування особою, узгодивши план кримінально-протиправних дій, направлених на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

При цьому, невстановленій особі відводилась роль сприяння організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України шляхом надання порад та вказівок з приводу такого переправлення, а також усунення перешкод під час їх переправлення. Разом із цим, невстановлена в ході досудового розслідування особа під час реалізації їх спільного із ОСОБА_7 злочинного плану, повинна була показувати особам призовного віку, яких необхідно переправити через кордон, місце розташування човна, де на призовників очікувала невстановлена особа ромської національності, з якою останні повинні були перетнути державний кордон України.

Відповідно до розробленого плану, ОСОБА_7 при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах та у невстановлений час, однак не пізніше початку серпня 2024 року підшукав ОСОБА_8 , який являвся особою призовного віку та виявив бажання незаконно перетнути державний кордон України за грошову винагороду.

В свою чергу, ОСОБА_7 , спілкуючись під час особистих зустрічей з ОСОБА_8 , повинен був повідомити останнього про можливість організувати його переправлення через державний кордон України, керувати цими діями, визначити місце та час незаконного переправлення, надавати поради, вказівки та залучити інших учасників, з забезпеченням чіткої комунікації задля здійснення безперешкодного та конспіративного переправлення через кордон осіб.

Приступивши до реалізації кримінально-протиправного наміру, діючи взаємоузгоджено та відповідно до розробленого плану, ОСОБА_7 починаючи з 09.08.2024 розпочав спілкування з ОСОБА_8 шляхом особистих зустрічей, та під час вказаних розмов демонстрував свою обізнаність щодо можливих способів незаконного перетину державного кордону, можливість усунення перешкод щодо його незаконного перетину через свої міцні зв`язки, вказував про можливість безперешкодного проїзду стаціонарних блок-постів та прикордонних територій для перетину ОСОБА_8 державного кордону та можливість організації безпосереднього перевезення останнього з міста Ізмаїл до Румунії, погодивши дату та місце зустрічі з ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 » на 19.09.2024.

У свою чергу, ОСОБА_8 повинний був заплатити ОСОБА_7 за реалізацію вказаних дій, в загальній сумі 7000 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 18-19.08.2024 становило 289 692 гривень), з яких частину коштів ОСОБА_7 повинен був віддати невстановленим особам, для усунення перешкод під час незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_8 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на організацію незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, ОСОБА_7 19.08.2024 приблизно о 20 годині 10 хвилин, керуючись корисливим мотивом, прибув на транспортному засобі марки Fiat модель Doblo білого кольору 2003 року випуску з д.н.з. НОМЕР_1 за заздалегідь обумовленою між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 адресою: АДРЕСА_2 », після чого ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 приїхали до супермаркету «Таврія» на вулиці Гагаріна в місті Ізмаїл Одеської області.

В ході поїздки ОСОБА_7 , надавав ОСОБА_8 поради, вказівки з конкретним зазначенням дій, при цьому повідомив, що під`їде інше авто, яке довезе ОСОБА_8 «куди потрібно», навмисно не зазначаючи точної адреси, з метою забезпечення конспіративності своїх злочинних дій.

19.09.2024 у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому місці невстановлена в ході досудового розслідування особа, яка діяла за попередньою змовою із ОСОБА_7 підшукала автомобіль таксі марки «Daewoo», зеленого кольору під керуванням невстановленої особи, якій вказала за невизначену грошову суму без зазначення свого кримінально-протиправного умислу, направленого на незаконне переправлення особи за державний кордон України, пересуватися протягом певного періоду часу за вказаним в ході руху невстановленою особою маршрутом.

У подальшому, того ж дня близько 21 години 00 хвилин до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , коли вони перебували навпроти супермаркету «Таврія» на вулиці Гагаріна в місті Ізмаїл Одеської області, під`їхала машина таксі марки «Daewoo», зеленого кольору, де на передньому пасажирському сидінні перебувала невстановлена особа, яка діяла за попередньою змовою із ОСОБА_7 , в який за вказівкою ОСОБА_7 сів ОСОБА_8 для здійснення його подальшого переправлення через державний кордон України.

Далі, 19.09.2024, невстановлена особа, яка перебувала на пасажирському сидінні в автомобілі марки Daewoo зеленого кольору, діючи за попердньою змовою з ОСОБА_7 , шляхом надання вказівок водію автомобіля, рухаючись містом Ізмаїл за вказаним невстановленою особою маршрутом забрали двох осіб призовного віку, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які в свою чергу сіли до салону автомобіля таксі.

Після чого, невстановлена в ході досудового розслідування особа, діючи у групі з ОСОБА_7 , перебуваючи на пасажирському сидінні автомобіля таксі, привезла ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до порту «Небулон», що розташований в м. Ізмаїл, Одеської області, та в подальшому шляхом надання вказівок, наказала ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перенести човен, який знаходився в очереті поблизу порта «Небулон», на набережну ОСОБА_11 , де біля човна вони зустріли іншу невстановлену особу ромської національності, яка перебуваючи біля набережної ОСОБА_11 наказала ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сісти в човен, що останні і зробили.

Таким чином, невстановлена особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , вжила всіх заходів для безперешкодного перетину ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 стаціонарних блок-постів чи можливих перевірок транспортного засобу співробітниками Державної прикордонної служби України.

Однак, після доведення злочинного наміру ОСОБА_7 та невстановленою особою до кінця, на набережній працівники Державної прикордонної служби України, затримали човен разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , при цьому невстановлена особа та невстановлена особа ромської національності, які супроводжували останніх, зникли з місця злочину у невідомому напрямку.

Тим самим, ОСОБА_7 , було доведено свій злочинний умисел до кінця, та вжито всіх заходів щодо організації переправлення осіб призовного віку через державний кордон України, керівництва такими діями, а також сприяння їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів, вчиненого з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, а також сприянні їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб.

Разом з тим, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ,є власником, квартири, яка розташований за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 080), квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , будинку за адресою: АДРЕСА_5 , земельної ділянки 4 з кадастровим номером: :01:024:0191.

Таким чином, майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_7 , у разі визнання судом його винним у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, може бути використано для забезпечення виконання конфіскації майна та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. У зв`язку із зазначеним просить накласти арешт на нерухоме майно.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити.

Розгляд клопотання про арешт майна, здійснено без виклику особи, яка є його власником, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, оскільки органом досудового розслідування доведена необхідність застосування арешту означеного майна, з наступних підстав.

Частина 1 статті 49 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачає, що конфіскації підлягає майно, що є власністю засудженого, в тому числі його частка у спільній власності, статутному фонді суб?єктів господарської діяльності, гроші, цінні папери та інші цінності, включаючи ті, що знаходяться ти рахунках і на вкладах чи на зберіганні у фінансових установах, а також майно, передане засудженим у довірче управління.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 2) відшкодування завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Частиною 10 статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та пості, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів Під вчиненого злочину.

Відповідно до інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_7 є власником: квартири, яка розташований за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 080), квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , будинку за адресою: АДРЕСА_5 , земельної ділянки 4 з кадастровим номером: :01:024:0191.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що з метою запобігання можливості відчуження вищевказаного майна та забезпечення можливої конфіскації майна, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно підлягає конфіскації майна як виду покарання, а також беручи до уваги правове обґрунтування клопотання прокурора, клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Таким чином, повністю доведена необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000480 від 08.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке на правовласності належить ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ,а саме: квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 080); квартиру розташовануза адресою: АДРЕСА_4 ; будинку за адресою: АДРЕСА_5 , земельна ділянка 4 з кадастровим номером: :01:024:0191.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1