Справа № 738/1882/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/144/25
Категорія - ч.1 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№0002883 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , одружений, освіта вища, пенсіонер, раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та йому призначено покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Зараховано в строк покарання ОСОБА_8 строк перебування його під вартою з 06.08.2023 по 08.08.2023, з розрахунку один день перебування під вартою за один день позбавлення волі; а також строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 08.08.2023 по 02.10.2023 з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 11 серпня 2023 року.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 05 серпня 2023 року близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_8 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_1 , в ході конфлікту, що виник з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_10 , діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання тяжких наслідків у вигляді смерті потерпілого, наніс не менше тринадцяти ударів руками та ногами а область життєво важливих органів шиї, грудної клітки, голови, а також лівого плеча та правого ліктьового суглобу потерпілому, чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_10 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , в проміжок часу з 18 до 19 години, за вищевказаною адресою.

Перекваліфіковуючи дії ОСОБА_8 з ч.1 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України, суд першої інстанції вказав, що не здобуто доказів того, що ОСОБА_8 бажав настання для ОСОБА_10 негативних наслідків саме у виді смерті. Разом із тим, виходячи з установлених судом фактичних обставин, умисел ОСОБА_8 при завданні ударів потерпілому ОСОБА_11 охоплювався настанням будь-яких тілесних ушкоджень, у тому числі й тяжких.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити вирок суду першої інстанції та звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України. Послався на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок суворості. Просив врахувати вік його підзахисного, незадовільний стан здоров`я, його щире каяття, відсутність попередніх притягнень до адміністративної та кримінальної відповідальності, а також позицію потерпілої щодо міри призначеного покарання.

Не погоджуючись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок місцевого суду та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. В обґрунтування скарги послався на невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Вказав на наявність доказів, які підтверджують умисел обвинуваченого безпосередньо на вбивство ОСОБА_11 . Зазначив, що судом під час оцінки доказів належним чином не враховано всі обставини вчиненого діяння, а саме: кількість, характер та локалізацію тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому ОСОБА_8 , поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочину, їх взаємини з потерпілим, а також спосіб вчинення злочину. Так, ОСОБА_8 , згідно з обвинуваченням, наніс потерпілому не менше тринадцяти ударів руками та ногами в область життєво важливих органів - шиї, грудної клітки, голови, а також лівого плеча та правого ліктьового суглоба. При цьому факт спричинення обвинуваченим тілесних ушкоджень ОСОБА_10 підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Вказав, що судом не було надано належної оцінки протоколу слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_14 . Крім того, в порушення вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України, вирок суду не містить тих обставин та формулювання обвинувачення, за якими ОСОБА_8 визнано винуватим, саме за ч.2 ст.121 КК України, а викладено формулювання обвинувачення за ч.1 ст.115 КК України. Звертає увагу на безпідставне визнання обставиною, яка пом`якшує покарання - щире каяття та відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Також послався на відсутність підстав для призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_8 і його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу, просили її задовольнити й відмовити у задоволенні скарги сторони обвинувачення; прокурора, котрий підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити та відмовити у задоволенні скарги сторони захисту; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Відповідно до положень ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За змістом ст.412 КПК України, істотними порушеннями кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Положення статті 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями ч.1 ст.91 КК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Серед іншого, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.374 КПК України, у мотивувальній частині вироку у разі:

- визнання особи виправданою зазначаються - формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення;

- у разі визнання особи винуватою, зазначаються - формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, а також доказів, якими суд обґрунтовує свої висновки, обставин, що визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшують або обтяжують покарання.

Крім того, згідно з абз.17 п.2 ч.4 ст.374 КПК України, якщо особі пред`явлено декілька обвинувачень і деякі з них не доведені, то у резолютивній частині вироку зазначається, за якими з них обвинувачений виправданий, а за якими - засуджений.

Проте, зазначених вище вимог кримінального процесуального закону під час ухвалення вироку щодо ОСОБА_8 місцевим судом дотримано не було.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків суду про доведеність винуватості особи, але й для реалізації права на захист. Адже фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правову норму, порушення якої інкриміновано обвинуваченій. Тому наведені у вироку фактичні дані в своїй сукупності мають давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Як свідчить зміст оскаржуваного вироку, за результатами судового розгляду обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_8 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, так як під час судового розгляду не здобуто доказів того, що обвинувачений бажав настання для ОСОБА_10 негативних наслідків саме у виді смерті.

Водночас, місцевий суд зазначив, що умисел ОСОБА_8 при завданні ударів ОСОБА_11 охоплювався настанням будь-яких тілесних ушкоджень, у тому числі й тяжких, а тому його дії підлягають перекваліфікації на ч.2 ст.121 КК України.

Разом з цим, усупереч вимогам п.2 ч.3 ст.374 КПК України, в мотивувальній частині вироку, суд першої інстанції не сформулював обвинувачення, яке було визнано судом доведеним за результатами судового розгляду, а виклав формулювання обвинувачення ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України за тими обставинами, які викладені в обвинувальному акті, що фактично унеможливлює розуміння того, які обставини були встановлені саме судом за результатами розгляду кримінального провадження.

У зв`язку з відсутністю в мотивувальній частині вироку чіткого формулювання обвинувачення, вирок суду не може вважатися таким, що відповідає вимогам процесуального закону.

Так, правова позиція щодо неприпустимості спрощення формулювання обвинувачення та відсутності у вироку формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, неодноразово висловлювалась в рішеннях суду касаційної інстанції, зокрема в постановах Верховного Суду від 01.03.2018 (справа №466/9158/14-к, провадження №51-645 км18); 22.03.2018 (справа №521/11693/16, провадження № 51-380 км17).

Отже, аналізуючи зміст зазначеного вироку суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що його зміст не відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості. Однією із умов прийняття законного судового рішення є неухильне дотримання судом встановлених законом вимог до його форми та змісту.

Відтак, допущені судом першої інстанції порушення вимог ст.374 КПК України не можуть бути усунені шляхом зміни вироку, або ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваний вирок суду за змістом та формою не відповідає вимогам ст.ст.370, 374 КПК України та загальним засадам кримінального провадження, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, відповідно до приписів ст.ст.409, 412 КПК України, а тому з урахуванням усіх порушень, встановлених під час апеляційного розгляду, вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ч.2 ст.415 КПК України, не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання. Тому доводи апеляційних скарг захисника та прокурора підлягають ретельній перевірці судом першої інстанції при новому розгляді кримінального провадження.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить усунути вищевказані порушення вимог кримінального процесуального закону, вжити заходів до повного, всебічного дослідження обставин кримінального провадження, дати належну оцінку зібраним доказам згідно норм чинного КПК України, в залежності від чого ухвалити законне та обґрунтоване рішення з викладенням у ньому аналізу доказів і докладних мотивів його прийняття.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора - задовольнити частково.

Вирок Менського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_8 - скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4