Справа №303/876/25
Провадження №1-кп/303/126/25
вирок

Іменем України

12 березня 2025 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючої ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачеві кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, громадянина України, раніше судимого 05 серпня 2024 року вироком Мукачівського міськрайонного суду за частиною 4 статті 185 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням статей 75,76 КК України.

обвинуваченого за частиною 4 статті 185 КК України,-

з участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 з середини жовтня 2024 року по 09 листопада 2024 року, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись у середині квартири АДРЕСА_2 , доступ до якої йому був ввірений потерпілою ОСОБА_5 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, з метою таємного викрадення чужого майна, знаючи заздалегідь, що в квартирі знаходиться зарядна станція марки/моделі «ЕnerSol epb-300n» чорного кольору, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, таємно викрав дану зарядну станцію, вартість якої становить 10659 гривень.

Надалі, ОСОБА_3 разом із викраденою зарядною станцією, покинув місце злочину та через деякий час продав її громадянину ОСОБА_6 , чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 10659 гривень, в умовах воєнного стану, оскільки Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, дію якого наразі продовжено.

Такі дії, ОСОБА_3 суд кваліфікує за частиною 4 статті 185 КК України, як крадіжка - тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив що викладені вище факти та обставини вчинення кримінального правопорушення, відповідають дійсності. Зокрема, ствердив, що у жовтні-листопаді 2024 року здійснював контроль за робітниками, які виконували ремонтні роботи у квартирі потерпілої у АДРЕСА_3 . На той час він вживав наркотичні засоби, тому, з метою придбання необхідної для нього дози наркотичного засобу, вирішив вчинити крадіжку за місцем проживання потерпілої. У нього був вільний доступ до даної квартири, так як потерпіла попередньо надала йому ключі від вхідних дверей. Викрадену ним зарядну станцію перепродав знайомому ОСОБА_6 , який, як йому здалося, знав про те, що даний зарядний пристрій ним викрадено.

Обвинувачений зазначив, що на даний час зарядна станція повернута потерпілій, шкоду відшкодовано, він проходить реабілітацію у нарколога як залежна особа, зустрічається з дівчиною, яка наразі вагітна, тому просив врахувати ці обставини при призначенні покарання.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала суду, що за рекомендацією свого знайомого довірила обвинуваченому контроль за робітниками, які здійснювали ремонт у її квартирі у АДРЕСА_3 . Попередньо ознайомила обвинуваченого з умовами роботи, у томі числі показала де, в окремій кімнаті знаходиться зарядний пристрій. 09 листопада 2024 року вона виявила, що зарядна станція і ще деякі речі зникли з квартири, відразу зателефонувала знайомому, який рекомендував обвинуваченого як працівника. Знайомий підтвердив, що розбереться у ситуації, а згодом їй стало відомо, що зарядну станцію викрадено обвинуваченим та продано ОСОБА_6 . Обвинувачений не заперечував, що саме ним викрадено зарядну станцію, і вказав кому перепродав цей пристрій. Деякий час велися перемовини щодо повернення належного їй зарядного пристрою, так як ОСОБА_6 категорично відмовлявся повертати, стверджуючи що придбав зарядний пристрій. Будучи військовослужбовцем він придбав цей пристрій для потреб ЗСУ. Згодом працівники поліції повернули їй викрадений зарядний пристрій, тому претензій до обвинуваченого вона не має, тому просила призначити йому покарання не повязане з позбавленням волі.

Суд враховує позицію потерпілої, яка не зверталася до суду з цивільним позовом. Міру покарання, яку необхідно обрати обвинуваченому, за вчинене кримінальне правопорушення, залишила на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого, у скоєнні ним кримінального правопорушення, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Наданим суду протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення підтверджується, що ОСОБА_5 звернулася з повідомленням про вчинення стосовно неї кримінального правопорушення 16 листопада 2024 року.

У ході огляду місця події квартири АДРЕСА_2 (який здійснено на підставі заяви потерпілої ОСОБА_5 ) виявлено та вилучено картонні коробки із зарядних пристроїв «Bosh» та «ЕnerSol epb-300n», що підтверджується протоколом огляду місця події від 16 листопада 2024 року. Вилучені речі, на підставі постанови від 22 листопада 2024 року визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Протоколом огляду місця події від 21 листопада 2024 року підтверджується, що ОСОБА_6 добровільно видав, у присутності понятих, придбаний ним у обвинуваченого зарядний пристрій «ЕnerSol epb-300n». Даний факт також підтверджується заявою від 21 листопада 2024 року. Вилучений пристрій, на підставі постанови від 22 листопада 2024 року визнано речовим доказам у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до висновку експерта Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за СЕ-19/107-23/916-ТВ від 30 січня 2025 року вартість зарядної станції марки «ЕnerSol epb-300n» бувшої у користуванні, з урахуванням ознак зносу становить 10659 гривень.

На стадії досудового розслідування, у відповідності до частин 6 та 7 статті 228 КПК України, здійснено впізнання за фотознімками, що підтверджується відповідними протоколами.

Згідно з протоколом пред`явлення для впізнання від 29 листопада 2024 року свідок ОСОБА_7 впізнав на фотознімку обвинуваченого як особу, яка запропонувала йому придбати станцію марки «ЕnerSol epb-300n» по хорошій ціні.

Відповідно до протоколу пред`явлення для впізнання від 29 листопада 2024 року свідок ОСОБА_6 впізнав на фотознімку обвинуваченого як особу, яка спочатку запропонувала, а потім збула йому зарядну станцію марки «ЕnerSol epb-300n».

Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілої, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена досудовим розслідуванням та знайшла повне підтвердження в ході судового розгляду з огляду на таке.

Відповідно до статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

Суд не наділений процесуальними повноваженнями виходити за межі пред`явленого обвинувачення, збільшувати його об`єм, перекваліфіковувати дії обвинуваченого на більш тяжкі кримінальні правопорушення та пред`являти обвинувачення або притягати до кримінальної відповідальності інших осіб, яким не пред`являлося обвинувачення.

Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод, визначено що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом.

Відповідно до частини 2 статті 22 КПК України сторони мають рівні права на збирання та подання до суду доказів. Обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у зміненому стороною обвинувачення обвинувальному акті.

Доведеною є вина обвинуваченого протоколом огляду місця події від 21 листопада 2024 року, у ході якої, у квартирі потерпілої, вилучено картонну коробку від зарядної станції марки «ЕnerSol epb-300n». Крім того, у ході допиту потерпіла підтвердила, що на стадії досудового розслідування обвинувачений не заперечував, що саме ним викрадено зарядну станцію, і вказав кому перепродав цей пристрій.

Показання потерпілої узгоджуються з протоколом огляду місця події 21 листопада 2024 року, відповідно до якого, ОСОБА_6 добровільно видав, придбаний ним у обвинуваченого зарядний пристрій «ЕnerSol epb-300n».

Вина обвинуваченого підтверджується протоколами пред`явлення для впізнання від 29 листопада 2024 року. Зокрема, свідок ОСОБА_7 впізнав на фотознімку обвинуваченого як особу, яка запропонувала йому придбати станцію марки «ЕnerSol epb-300n» по хорошій ціні. Свідок ОСОБА_6 , у присутності понятих, впізнав на фотознімку обвинуваченого як особу, яка спочатку запропонувала, а потім збула йому зарядну станцію марки «ЕnerSol epb-300n».

Наведене вище доводить, що обвинувачений, маючи доступ до квартири потерпілої, діючи повторно, в умовах воєнного стану, таємно викрав зарядну станцію марки «ЕnerSol epb-300n», яку спочатку запропонував придбати свідку ОСОБА_7 , після чого, запропонував та збув свідку ОСОБА_6 .

Також, слід зазначити що Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, 03 березня 2022 року Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» за № 2117-IX внесено зміни до статті 185 КК України.

Таким чином, суд вважає що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, його вина доведена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, оскільки він вчинив крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, повторно.

Наданими суду доказами, що характеризують особу обвинуваченого підтверджується, що останній раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, знаходиться на обліку у лікаря нарколога.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор, вважаючи доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, пропонував суду призначити покарання за частиною 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням статті 71 КК України.

Потерпіла просила призначити покарання не пов`язане з позбавлення волі, мотивуючи тим, що обвинувачений відшкодував шкоду у повному обсязі.

Обвинувачений, визнаючи вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, не заперечуючи проти позиції прокурора, просив суд його суворо не карати, призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченим суд керується статтями 65-67 КК України.

Також судом беруться до уваги, роз`яснення, які містяться у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, тощо).

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також те що вчинене ним кримінальне правопорушення в силу статті 12 КК України є тяжким злочином.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, вчинив злочин у зв`язку з важким матеріальним становищем, суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання в межах санкції статті з урахуванням вимог статті 102 КК України.

Наданими суду доказами, що характеризують особу обвинуваченого підтверджується, що останній раніше судимий вироком Мукачівського міськрайонного суду за частиною 4 статті 185 КК України до 5 років позбавлення волі з застосуванням статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Частиною 4 статті 75 КК України визначено, що суд ухвалює звільнення засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до вимог частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України

Виходячи зі змісту статті 71 КК України, правила призначення покарання за сукупністю вироків застосовуються у разі, якщо засуджений вчинив новий злочин у період після постановлення вироку в першій справі і до повного відбуття ним призначеного судом покарання.

Таким чином, вказане вище кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 вчинено у період іспитового строку, тому до призначеного цим вироком покарання, відповідно до статті 71 КК України, слід частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 серпня 2024 року.

Вирішення цивільного позову та мотиви інших рішень.

Цивільний позов потерпілою не заявлений.

Долю речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати в порядку статті 124 КПК України стягнути з обвинуваченого.

Керуючись статтями 374,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до статті 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 серпня 2024 року, остаточне покарання за сукупністю вироків призначити ОСОБА_3 - 05 (п`ять) років 01 (один) місяць позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 (01 червня 2025) процесуальні витрати на залучення експерта на користь держави в розмірі 1591 (одну тисячу п`ятсот дев`яносто одну) гривню 80 копійок на розрахунковий рахунок UA0007493, Код , одержувач: ГУК у Закарпатській області/Ужгородська ТГ/24060300, призначення платежу «за проведення судової товарознавчої експертизи».

Речові докази: зарядну станцію марки/моделі «ЕnerSol epb-300n» чорного кольору, картонні коробки із зарядних пристроїв «Bosh» та «ЕnerSol epb-300n» - повернути потерпілій ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_8