Провадження № 1-кп/638/2132/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкова кримінальне провадження № 0002216 від 25 жовтня 2024 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мохнач, Зміївського району, Харківської області, громадянин України, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, пенсіонера, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24 жовтня 2024 року приблизно у період з 19 год. 07 хв. до 19 год. 19 хв., знаходячись у приміщенні магазину «АТБ» за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 159, достовірно знаючи, що працівники поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обіймають посаду, з використанням якої мають повноваження на вчинення чи невчинення тих чи інших дій з використанням свого службового становища, зокрема складення адміністративних матеріалів за ст. 51 КУпАП, які в подальшому будуть передані до суду, на підставі яких особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, будучи неодноразово попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію, обіцянку та надання неправомірної вигоди службовій особі, тобто працівникам патрульної поліції, бажаючи при цьому уникнути адміністративної відповідальності за скоєне ним правопорушення, діючи умисно, в особистих інтересах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, висловив поліцейському взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 та інспектору роти № 5 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 обіцянку надати неправомірну вигоду за нескладення адміністративних матеріалів за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП, тобто за невчинення працівниками патрульної поліції в інтересах ОСОБА_4 дій з використанням службового становища, в розмірі 4000 грн. (чотири тисячі гривень), повідомивши про час, місце та спосіб надання неправомірної вигоди, а саме про готовність 24.10.2024 в період часу з 19 год. 07 хв. по 19 год. 19 хв надати грошові кошти в загальному розмірі 4000 грн., шляхом зняття готівки з банківської картки у банкоматі, розміщеному за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 159.

26 листопада 2024 року між Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0002216 від 25 жовтня 2024 року, та та ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , на підставі ст. 468-470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 369 КК України, та зобов`язався: беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, прибути за викликом прокурора, суду, виконати призначене покарання.

З урахуванням обставин кримінального провадження, повного визнання винуватості, щирого каяття, даних щодо особи обвинуваченого, який раніше не судимий, наявності пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих обставин, сторони погодили покарання в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України, у виді штрафу в розмірі 1 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок).

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме ступінь сприяння ОСОБА_4 у проведенні кримінального провадження, характер і тяжкість обвинувачення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. У скоєному щиро покаявся.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні також просив затвердити укладену угоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 здійснив обіцянку службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 369 КК України.

Дослідженими в судовому засіданні даними про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше несудимий, пенсіонер, не працює, осіб на утриманні не має, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадження відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст. 314, 369, 370, 371, 373, 374, 469, 472-475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 листопада 2024 року між прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26 листопада 2024 року покарання у виді штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок).

Речові докази, а саме:

- 1-н диск з відеозаписами від 24 жовтня 2024 року з портативного відеореєстратора поліцейського УПП в Харківській області ДПП екіпажу 1103, та 1-н диск з відеозаписами від 24 жовтня 2024 року з портативного відеореєстратора поліцейського УПП в Харківській області ДПП екіпажу 1103 зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0002216.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1