Провадження № 1-кп/127/617/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вінниці матеріали кримінального провадження №0000324, які надійшли з Вінницької обласної прокуратури з обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яланець, Бершадського району, Вінницької області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, працюючого директором НПП «Кармелюкове Поділля», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що відповідно до наказу Міністерства екології та природніх ресурсів України № 493-о від 05.11.2013 призначений на посаду директора національного природного парку «Кармелюкове Поділля» код ЄДРПОУ - 37663423, юридична адреса: Вінницька область, смт. Чечельник, вул. Свято-Михайлівська, 15.

Установлено, що національний природник парк «Кармелюкове Поділля» керується Положенням, затвердженим наказом Міністерства екології та природніх ресурсів України від 12.12.2011 № 519.

Відповідно до пункту 1.2 Положення Парк є бюджетною, неприбутковою, природоохоронною, рекреаційною, культурно-освітньою, науково-дослідною установою і входить до складу природо-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання.

Основними завданням Парку, згідно п. 2.1 Положення є збереження, відтворення та раціональне використання унікальних природніх та історико-культурних комплексів Південного Поділля, що мають важливе природоохоронне, наукове, історико-культурне, естетичне, рекреаційне та оздоровче значення.

Згідно пунктів З.1., 3.2. Положення управління Парком здійснюється відповідно до вимог законодавства спеціальною адміністрацією. Адміністрацію очолює директор, якого Міністр захисту довкілля та природніх ресурсів України призначає на посаду та звільняє з посади у встановленому законом порядку, укладає та розриває з ним контракт.

Згідно п. 3.5. Положення, Директор несе персональну відповідальність за виконання покладених на Парк завдань, в тому числі за організацію та збереження закріпленого за Парком державного майна.

Відповідно до п. 3.6. Положення, директор парку розпоряджається за погодженням із Мінприроди коштами та майном Парку у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до пункту 6 Контракту № 17 від 04.11.2013 укладеного з ОСОБА_8 останній здійснює поточне управління установою, організовує її природоохоронну, науково-дослідну, рекреаційну, екологічну, освітньо-виховну, господарську та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань установи, передбачених законодавством, Положенням про установу та цим контрактом.

Крім того, пунктом 8 Контракту № 17 від 04.11.2013 визначено, що керівник, серед іншого, зобов`язується забезпечувати ефективне використання та збереження природних ресурсів, основних фондів, майна, коштів, іншим матеріальних цінностей, що перебувають на правах оперативного управління.

Згідно з пунктом 13 Контракту № 17 від 04.11.2013 керівник, крім іншого, має право діяти від імені установи, представляти її на всіх підприємствах, в установах та організаціях, укладати господарські та інші угоди, користуватися правом розпорядження коштами установи.

Відповідно до пункту 6 Контракту № 16/2019 від 30.08.2019 укладеного з ОСОБА_8 останній здійснює поточне управління установою, організовує її природоохоронну, науково-дослідну, рекреаційну, екологічну освітньо-виховну, господарську та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань установи, передбачених законодавством, Положенням про установу та цим контрактом.

Крім того, пунктом 7.7 Контракту № 16/2019 від 30.08.2019 визначено, шо керівник серед іншого зобов`язується забезпечувати ефективне використання та збереження природних комплексів та об`єктів, природних ресурсів, основних фондів, майна, коштів, іншим матеріальних цінностей, що перебувають на правах оперативного управління.

Отже, ОСОБА_8 будучи директором національного природного парку «Кармелюкове Поділля» обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно- розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а тому у відповідності до п. 1 прим, до ст. 364 КК України є службовою особою.

Так, ОСОБА_8 , як директор національного природного парку «Кармелюкове Поділля», 01.12.2018 уклав із ТОВ «ЕкспертЦентр» в особі директора ОСОБА_9 договір № 01/12-01 НПП про закупівлю на суму 429 900,00 грн.

Згідно з п. 1.1. зазначеного договору НПП «Кармелюкове Поділля» доручає, а ТОВ «ЕкспертЦентр» приймає на себе зобов`язання у 2017-2018 роках, на умовах і в порядку, передбаченому цим Договором, надати НПП «Кармелюкове Поділля» послуги з розроблення проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території Національного природного парку «Кармелюкове Поділля» та внесення до Державного земельного кадастру відомостей про обмеження у використанні земель у строк до 15.12.2018.

Згідно п. 1.4 Договору № 01/12-01, ТОВ «ЕкспертЦентр» надає, а НПП «Кармелюкове Поділля» сплачує за надані послуги за цінами, що визначені у змісті тендерної пропозиції за результатами аукціону переможця процедури закупівлі.

Пунктом 2.4. Договору № 01/12-01 встановлено, що розрахунки за надані послуги проводяться після підписання акта здавання-приймання наданих послуг, які складають за результатами надання послуг по окремих етапам. Здійснення оплати проводиться поетапно відповідно до обсягу наданих послуг.

Також п. 2.6. Договору № 01/12-01 визначено, що розрахунки за надані послуги здійснюються на підставі ст.ст. 48,49 Бюджетного кодексу України. У разі затримки бюджетного фінансування, розрахунок за надані послуги здійснюється протягом 7 банківських днів з дати отримання НПП «Кармелюкове Поділля» бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок.

Згідно п. 3.2. Договору № 01/12-01, акти здавання-приймання наданих послуг підписуються НПП «Кармелюкове Поділля» після фактичного отримання послуг за етапами протягом 10 днів з моменту одержання від ТОВ «ЕкспертЦентр» проекту акта, підписаного ТОВ «ЕкспертЦентр», після чого НПП «Кармелюкове Поділля» направляє ТОВ «ЕкспертЦентр» підписаний та завірений печаткою один екземпляр зазначеного акта або мотивовану відмову в прийманні наданих послуг.

У п. 4.1. Договору № 01/12-01 зазначено, що ТОВ «ЕкспертЦентр» зобов`язаний надати НПП «Кармелюкове Поділля» послуги, зазначені в п.1.1. Договору № 01/12-01 відповідно до технічного завдання (Додаток №1), та згідно календарного плану (Додаток №4), що є невід`ємними частинами даного Договору.

Водночас, відповідно до технічного завдання (Додаток № 1 до Договору № 01/12-01)) за результатами виконання робіт ТОВ «ЕкспертЦентр» повинні бути представлені НПП «Кармелюкове Поділля» проект землеустрою щодо організації і встановлення меж території національного природного парку «Кармелюкове Поділля» та внесення до Державного земельного кадастру відомостей про обмеження у використанні земель у паперовій формі та у формі електронного (цифрового) документа а також позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації.

У ході виконання зазначеного договору, ОСОБА_8 упродовж 2017-2019 років, неумисно, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, всупереч п. п. З.1., 3.2. , 3.5., 3.6. Положення, в порушення п. 8 № 17 від 04.11.2013, п. 7.7 Контракту № 16/2019 від 30.08.2019, п. 5.1 договору про закупівлю № 01/12-01 НПП від 01.12.2017 під час надання послуг з розроблення проекту землеустрою щодо організації і встановленню меж території національного природного парку «Кармелюкове Поділля» та внесення до Державного земельного кадастру відомостей про обмеження у використанні земель, діючи кримінально протиправно самовпевнено, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своєї бездіяльності, у виді завдання матеріальної шкоди але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не виконав покладені на нього обов`язки підписав та прийняв до оплати акти прийому-передачі виконаних робіт № 26/11/17-02 від 18.12.2018 та № 26/11/17-03 від 19.12.2019, у яких відображено види робіт, які фактично ТОВ «ЕкспертЦентр» в повному обсязі виконані не були.

Надалі на підставі пред`явлених директором ТОВ «ЕкспертЦентр» та безпідставно підписаних ОСОБА_8 актів прийому-передачі виконаних робіт №26/11/17-02 від 18.12.2018 та № 26/11/17-03 від 19.12.2019, НПП «Кармелюкове Поділля» видано платіжні доручення № 2 від 19.12.2018, № 8 від 19.12.2019 на підставі яких з казначейського рахунку НПП «Кармелюкове Поділля» № НОМЕР_1 на банківський рахунок ТОВ «ЕкспертЦентр» № НОМЕР_2 відкритий у АТ «Сбербанк Росії» перераховано грошові кошти у сумі 309 841,48 грн., чим відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102- 22/6188-ЕК завдано матеріальної шкоди на суму 309 841,48 грн, що у 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та в подальшому, всупереч п. 6.3., 8.1. Договору № 01/12-01 від 01.12.2017 не вжив заходів, спрямованих на відшкодування завданих збитків.

Таким чином, ОСОБА_8 , маючи реальну можливість діяти у відповідності до вимог Положення та Контракту, неналежно виконав свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, чим завдав матеріальної шкоди НПП «Кармелюкове Поділля» на суму, що перевищує у 250 разів неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України. Клопотання мотивоване тим, що кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_8 у період 2017-2019 років, а останню дію вчинено 19.12.2019, тобто з моменту його вчинення пройшло більше п`яти років. Відповідно до положень ст. 12 КК України, злочин передбачений ч.2 ст. 367 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, та, згідно примітки до ст. 45 КК України, корупційним правопорушенням не вважається, що, у своїй сукупності, складає низку основних умов звільнення його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання свого захисника та просив закрити відносно нього кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_6 не заперечив проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження відносно нього.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників провадження, дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 49 КК України, що регулює звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, у разі вчинення кримінального правопорушення, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину встановлені цією статтею минули строки.

Злочин, передбачений ч.2 ст. 367 КК України, належать до нетяжких злочинів, а, отже, строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності відповідно до п.3 ч.1 ст. 49 КК становить п`ять років.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 вчинений у період 2017-2019 років, а останню дію вчинено 19.12.2019, тобто з моменту його вчинення пройшло більше п`яти років, вказане, з урахуванням вимог ст. 12 КК України та санкції ч.2 ст. 367 КК України, свідчить що ОСОБА_8 може бути звільнений від кримінальної відповідальності з зазначених у клопотаннях підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення свою вину не визнав, однак, просив звільнити від кримінальної відповідальності та закрити кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності, суд оцінивши всі обставини у справі, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню та вважає за можливе звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 367 КК України, а кримінальне провадження щодо нього на підставі ч. 3 ст. 288 КПК України, закрити.

Так, у розділі ІХ КК України визначено правові підстави та порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності, однією з яких є закінчення строків давності (ст. 49 КК).

Згідно з ч. 1 ст. 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули встановлені цією статтею строки.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, та у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, і за наявності згоди особи на її звільнення на підставі спливу строків давності, закрити кримінальне провадження, звільнивши таку особу від кримінальної відповідальності.

При цьому звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК є безумовним, оскільки приводом для нього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

При цьому, обвинуваченому судом роз`яснено наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності, які ОСОБА_8 зрозумілі.

Постановою об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12.09.2022 № 203/241/17 (51-4251кмо21) встановлено, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Об`єднана палата Верховного Суду виходить з наступного: процесуальні витрати - це передбачені кримінальним процесуальним законом затрати, які виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, понесені органами досудового розслідування, прокуратури і суду та іншими учасниками кримінального провадження. Умовно їх можна поділити на: витрати, які учасник кримінального провадження несе самостійно та витрати, які здійснюються за рахунок Державного бюджету України.

Компенсація процесуальних витрат особам, які залучаються у кримінальне провадження, перш за все є важливою гарантією повноти встановлення обставин справи, забезпечує реалізацію принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів, захищає права осіб, що здійснюють у кримінальному судочинстві покладені на них процесуальні обов`язки.

В основі механізму відшкодування процесуальних витрат лежать правовідносини між суб`єктами, що в різних процесуальних статусах залучаються у провадження та несуть у зв`язку з цим витрати, і посадовими особами та органами, які зобов`язані компенсувати зазначені витрати за рахунок публічних або приватних коштів.

При цьому питання розподілу таких витрат повинно вирішуватися індивідуально у кожному кримінальному провадженні з урахуванням всіх обставин їх виникнення, підстав завершення кримінального провадження та судового розгляду.

Так, положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК України.

Приписами ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються із: 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З аналізу положень кримінального процесуального закону, які регулюють питання розподілу та стягнення процесуальних витрат, слідує, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, а на користь держави - документально підтверджені витрати на залучення експерта. При цьому суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч. 1 ст. 124, ч. 1 ст. 126, п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК України).

Виходячи з викладеного, стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого можливе за наявності таких підстав: визнання особи винною у вчиненні злочину (обвинувальний вирок суду), факт понесення процесуальних витрат (документально підтверджені витрати), залучення спеціаліста/експерта саме стороною захисту.

Проте, у висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20), зазначено, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Тобто Великою Палатою Верховного Суду вказано на необхідність вирішення питання щодо процесуальних витрат у різних за процесуальною формою судових рішеннях, однак не визначено які саме витрати необхідно стягувати з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності, а які відносити на рахунок держави.

Разом з цим, кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що судові витрати по проведенню експертиз слід покласти на рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, 49 КК України, ст. 284, 285, 286, 288 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності - задоволити.

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 367 КК України на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000324, відомості про яке внесені в Єдиний державний реєстр досудового розслідування 17 червня 2022 року щодо ОСОБА_8 , на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України - закрити.

Судові витрати по проведенню експертиз покласти на рахунок Державного бюджету України.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи діб з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: