Провадження № 1-кс/742/349/25
Єдиний унікальний № 742/220/25
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

13 лютого 2025 року м. Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Прилуки клопотанняслідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Прилуцької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0000019 від 05.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Суть питання, що розглядається

1.ДоПрилуцького міськрайонного суду Чернігівської області надійшло клопотання відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 (далі Слічдчий), погоджене прокуроромПрилуцької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 (далі Прокурор), про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період часу стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0000019 від 05.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

2.Клопотання мотивовано тим, що: ОСОБА_4 у своєму будинку за адресою: АДРЕСА_1 зберігав вибухонебезпечний предмет, а саме гранату, яку він знайшов у лісі.

3.04.01.2025 Прилуцьким РВП ГУНП в Чернігівській області розпочато досудове розслідування №0000019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

4.23..01.2025 на підставі ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15.01.2025, проведено обшук домоволодіння ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), під час якого виявлено та вилучено предмет, зовні схожий на корпус гранати та предмет, зовні схожий на запал до гранати.

5.Згідно з висновком судової комплексної вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/125-25/1300-ВТХ від 30.01.2025 вилучені під час обшуку предмети є відповідно корпусом ручної осколкової гранати дистанційної дії РГД-5, яка споряджається тротилом 110-115 г, та запалом ручної гранати УЗРГМ-2, який споряджається ініціюючими вибуховими речовинами ТНРС масою 0,48-0,5 г, азидом свинцю масою 0,48-0,5 г та високо бризантними вибуховими речовинами ТЕНом або гексогеном 1 г., які в поєднанні являють собою ручну осколкову гранату дистанційної дії РГД-5, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до категорії боєприпасів.

6.07.02.2025 о 18.00 год. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263КК України.

7.У клопотанні про обрання запобіжного заходу слідчий зазначив про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Відтак, на думку слідчого, жоден більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не здатен запобігти зазначеним у Клопотанні ризикам. Також Слідчий просить покласти на Підозрюваного обов`язки прибувати до слідчого, слідчого судді, прокурора чи суду за першою вимогою, здати слідчому на зберігання паспорт громадянина України.

ІІ. Позиції учасників кримінального провадження.

8.У судовому засіданні Слідчий підтримав доводи клопотання, вказав на існування ризиків, передбачених у клопотанні.

9.Прокурор доводи Клопотання підтримав, просив задовольнити з викладених у ньому підстав.

10.Підозрюваний ОСОБА_4 заявив, що не заперечує проти задоволення вимог клопотання та зможе виконувати умови домашнього арешту і покладені обов`язки.

Слідчий суддя, дослідивши зміст Клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи сторін Кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

11.У відповідності до положень ст. 131 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

12.Згідно положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

13.За ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

14.З огляду на положення даної статті, слідчий суддя під час вирішення питання щодо наявності підстав для обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має встановити наступні обставини: (1) чи набув ОСОБА_4 статусу підозрюваного у Кримінальному провадженні, в рамках якого розглядається Клопотання; (2) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке йому інкримінується; (3) наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України;

15.Зі свого боку, з метою вирішення вищезазначених питань, слідчому судді необхідно встановити у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 .

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа.

16.ОСОБА_4 підозрюється у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

17.Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України є тяжким злочином в розумінні ст. 12 КК України.

18.Вчинення вказаного кримінального правопорушення за обставин, наведених у клопотанні слідчого підтверджується, зокрема, витягом з ЄРДР від 05.01.2025 (а.с. 7), рапортом про виявлення кримінального правопорушення (а.с. 8), протоколами допиту свідків ОСОБА_6 (а.с.9-12), ОСОБА_7 (а.с. 13-16), ОСОБА_8 (а.с. 28-30), ОСОБА_9 (а.с. 31-33) протоколом обшуку від 23.01.2025 (а.с. 19-27), та іншими документами, долученими до клопотання.

19.Враховуючи вищевикладене, при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя зазначає, що оцінює надані стороною обвинувачення матеріали та зазначені в них відомості лише з точки зору того, чи мало місце кримінальне правопорушення, про яке зазначає сторона обвинувачення, і на даному етапі досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання про наявність усіх елементів складу злочину, винуватість чи невинуватість осіб у його вчиненні і не визначає ступінь їх вини.

Щодо набуття особою статусу підозрюваного у Кримінальному провадженні.

20.Частиною 1 статті 42 КПК України встановлено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

21.Отже, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону підозрюваним є (1) особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, (2) особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або (3) особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

22.Тобто вищевказана процесуальна норма визначає три рівнозначні випадки, за відповідності ситуації особи хоча б одному з яких, вона вважається такою, що є підозрюваною у кримінальному провадженні.

23.Статтею 278 КПК України передбачено порядок вручення письмового повідомлення про підозру - письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

24.07.02.2025 року о 18:00 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України. Письмове повідомлення про підозру разом з пам`яткою про процесуальні права та обов`язки вручено підозрюваному під розписку. Цього ж дня він був допитаний в якості підозрюваного (а.с. 48-53).

25.Враховуючи, що Повідомлення про підозру, як процесуальний документ, складено та підписано з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства і стороною обвинувачення вручено його підозрюваному в спосіб, передбачений КПК України, що підтверджується доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими слідчим суддею, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_4 набув статусу підозрюваного у Кримінальному провадженні відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України.

Щодо обґрунтованості підозри.

26.Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

27.Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

28.Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

29.Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

30.Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

31.У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

32.За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

33.Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

34.Згідно з доводами, викладеними у Клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 263 КК України, підтверджується сукупністю зібраних доказів, а саме копіями наступних документів:

-витягом з ЄРДР від 05.01.2025 (а.с. 7),

-рапортом про виявлення кримінального правопорушення (а.с. 8);

-протоколами допиту свідків ОСОБА_6 (а.с.9-12), ОСОБА_7 (а.с. 13-16), ОСОБА_8 (а.с. 28-30), ОСОБА_9 (а.с. 31-33);

-протоколом обшуку від 23.01.2025 (а.с. 19-27);

-висновком експерта від 30.01.2025 №СЕ-19/125-25/1300-ВТХ(а.с. 34-44);

-повідомленням про підозру від 07.02.2025 (а.с. 48-51);

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 (а.с. 52-53).

35.Враховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, обґрунтованість такої підозри підтверджується наявними в матеріалах клопотання доказами, які об`єктивно пов`язують ОСОБА_4 із кримінальним правопорушенням, яке йому інкримінується, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити таке кримінальне правопорушення за викладених у Повідомленні про підозру обставин, що є достатнім для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

36.Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_4 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

37.Обставини здійснення підозрюваним ОСОБА_4 конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у Кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

IV. Наявність ризиків, та їх обґрунтованість

38.Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

39.Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

40.Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

41.Так, у Клопотанні слідчий посилається на те, що наявні ризики, які свідчать про можливе вчинення ОСОБА_10 дій, передбачених пунктами 1, 3-5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

42.Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , передбачає виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк від трьох до семи років з конфіскацією майна). Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

43.При цьому, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_4 можливості переховуватися, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, неодружений та не перебуває у фактичних шлюбних стосунках, не працює, на має постійного доходу.

44.Також, згідно з наданою характеристикою з місця проживання, характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя (а.с. 18).

Щодо ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

45.Прокурором та слідчим вказано в обґрунтування цього ризику, що підозрюваний ОСОБА_4 може висувати свої захисні версії та з цією метою створювати неправдиві докази, в тому числі схиляти інших осіб до завідомо неправдивих свідчень.

46.З цими доводами клопотання Слідчий суддя погодитись не може з огляду на таке. Так, висунення власних захисних версій підозрюваним є формою реалізації конституційного право підозрюваного на захист та ніяк не може бути розцінено як перешкоджання кримінальному провадженню. Щодо схилення інших осіб до надання завідомо неправдивих показань слідчим не зазначено, яким саме чином підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на таких осіб та на кого саме. Відтак, вважаю цей ризик, наведений стороною обвинувачення, недоведеним.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення

47.Суд враховує, що ОСОБА_4 не має постійного стабільного доходу, не працює, що також може створювати ризики для підшукання способів незаконного збагачення за рахунок вчинення кримінальних правопорушень, за місцем проживання характеризується посередньо. Відтак доводи прокурора і слідчого щодо наявності такого ризику слідчий суддя визнає обґрунтованими.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

48.Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3)вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7)майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10)наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11)розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12)ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

49.Виходячи з вищезазначеного та враховуючи особу підозрюваного, що він не працює, не має постійного місця проживання, не має постійного доходу, сталих соціальних зв`язків слідчий суддя вважає, що запобігання ризикам, вказаним у клопотанні слідчого можливо шляхом обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час у період з 23.00 год. до 04:00 год.

50.Поряд з тим, суд зауважує, що з 24.02.2022 на території України діє період воєнного стану, який супроводжується численними ракетними та безпілотними атаками в усіх регіонах України, в тому числі на території Прилуцького району Чернігівської області.

51.Дотримання умов домашнього арешту в такому разі жодним чином не може бути перешкодою для прямування до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру або інших невідкладних дій, зокрема надання чи отримання медичної допомоги постраждалим особам.

52.Прокурор також просить покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема прибувати до слідчого, слідчого судді, прокурора чи суду за першою вимогою та здати слідчому на зберігання паспорт громадянина України.

53.Слідчий суддя вважає обґрунтованим покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок прибувати до слідчого, слідчого судді, прокурора чи суду за першою вимогою, проте не може погодитись в частині здачі паспорта громадянина України для зберігання.

54.Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

55.Наведені положення передбачають можливість здачі на зберігання виключно паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

56.Згідно з п. 1 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ради України від 02.09.1993 N 3423-XII паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. В силу п. 23 цього Положення забороняється вилучення у громадянина паспорта, крім випадків, передбачених законодавством України, зокрема забороняється взяття паспорта у заставу.

57.Відтак, суд в цій частині відмовляє у задоволенні вимог клопотання.

58.На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 177, 193-194, 196, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період часу з 23:00 год. до 04:00 год., заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 - у період часу з 23:00 год до 4:00 год без дозволу слідчого, прокурора або суду за винятком необхідності отримання невідкладної медичної допомоги, прямування до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,обов`язок прибувати до слідчого, слідчого судді, прокурора чи суду за першою вимогою.

В решті вимог клопотання відмовити.

Строк дії ухвали 2 (два місяці).

Дата закінчення строку дії ухвали 13 квітня 2025 року включно.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 13 квітня 2025 року включно.

Копію ухвали направити до Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_4 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11