КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/505/2025 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 31.10.2024.

Прийняте рішення слідчий суддя вмотивував тим, що як вбачається зі змісту скарги, 31.10.2024 ОСОБА_6 подав до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві заяву від 31.10.2024 про вчинення кримінального правопорушення.

Водночас, до матеріалів скарги не долучено будь-яких доказів, які б підтвердили факт звернення ОСОБА_6 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві із заявою від 31.10.2024.

При цьому, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлений про дату та час в судове засідання не з`явився та не підтвердив доводи, викладені у своїй скарзі, оскільки з долучених до матеріалів скарги додатків не можливо дійти висновку, що ОСОБА_6 дійсно подавав заяву від 31.10.2024 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві та вона отримана вказаним органом досудового розслідування.

Таким чином, до матеріалів скарги не долучені докази щодо отримання уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві зазначеної заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14 листопада 2024 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати старшого слідчого третього слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_7 внести відомості за заявою ОСОБА_6 від 31.10.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає про те, що ухвала є незаконною, невмотивованою, необґрунтованою та прийнятою з істотними порушеннями норм КПК України.

ОСОБА_6 наголошує на тому, що його заява-повідомлення про злочин від 31.10.2024 року, надіслана до ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, відповідає вимогам КПК України, але наявність чи відсутність складу певного кримінального правопорушення може бути встановлена лише шляхом здійснення досудового розслідування в межах кримінального провадження. Так, оцінка у процесуальних рішеннях слідчого судді фактичних обставин заяви є неприпустимою. Отже, на думку апелянта, обов`язок уповноваженої особи на внесення відомостей до ЄРДР не вимагає оцінки самої заяви на предмет наявності ознак складу злочину, їх обов`язок зводиться до фіксації повідомлених особою відомостей про кримінальне правопорушення.

Апелянт зазначає, що перевищення влади службових повноважень військовою службовою особою - Головою Державної прикордонної служби ОСОБА_8 в умовах воєнного стану підпадає під ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.426-1 КК України.

Таким чином, на переконання ОСОБА_6 , постановлена та оскаржувана ухвала слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2024 року містить фіксацію про неповне та необ`єктивне з`ясування судом обставин справи, які підтверджені доказами про неправильне застосування судом норм матеріального права та недотримання судом вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

ОСОБА_6 та інші учасники судової справи про дату, час та місце розгляду провадження повідомлені у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом.

Неявка ОСОБА_6 та інших учасників в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження за приписами ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як встановлено слідчим суддею, до матеріалів скарги не було долучено будь-яких доказів, які б підтвердили факт звернення ОСОБА_6 до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві із заявою від 31.10.2024 року.

В матеріалах судового провадження (а.с. 22) міститься відповідь начальника Відділу документального забезпечення ТУ ДБР у м. Києві ОСОБА_9 від 19.11.24р., яка повідомила, що згідно з відомостями системи електронного документообігу заява ОСОБА_6 від 31.10.24р. серед зареєстрованих станом на день надання відповіді не значиться. Таким чином, слідчий суддя дійшов обґрунтованого про відсутність підстав вважати, що мала місце бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у передбачений ст. 214 КПК України строк, оскільки до матеріалів скарги не долучені докази щодо отримання уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві зазначеної заяви про вчинення кримінального правопорушення від 31 жовтня 2024 року.

Колегія суддів приходить до переконання, що висновки слідчого судді про необхідність відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_6 відповідають фактичним обставинам провадження та ґрунтуються на вимогах закону.

Долучені апелянтом матеріали, а саме відповіді ДБР від 03.12.24р. та від 12.12.24р. на звернення ОСОБА_6 від 25.11.24р. (а.с.58, 60), а також роздруківка про надсилання електронного листа (а.с.59) не підтверджують факт отримання органом, бездіяльність якого оскаржує заявник, заяви про кримінальне правопорушення. За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 за яких він просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду матеріалів судового провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і відсутні підстави для її скасування, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14 листопада 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 31.10.2024 - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4