СТАРОСИНЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 684/11/25
Провадження № 1-кп/684/11/2025
ВИРОК

іменем України

28 січня 2025 року с-ще Стара Синява

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000630, внесеного 30 листопада 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Стара Синява, Старосинявського району, Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, на утриманні неповнолітніх дітей та утриманців не має, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , депутатом не обирався, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в с-щі ОСОБА_6 , зазначене кримінальне провадження,

УСТАНОВИВ:

28 листопада 2024 року близько 19 години 00 хвилин, у ОСОБА_3 , який перебував в приміщенні кухні житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , на ґрунті ревнощів, в ході словесної суперечки із своєю співмешканкою ОСОБА_5 , з якою тривалий час спільно проживав, раптово виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , наніс невстановленим в ході досудового розслідування твердим плоским предметом з гострим краєм, шість ударів в область голови ОСОБА_5 , внаслідок чого спричинив легкі тілесні ушкодження у вигляді ран шкіри волосистої частини голови та з метою доведення свого умислу до кінця, наніс декілька ударів дерев`яним держаком в область кінцівок рук ОСОБА_5 , внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді переломів діалізів обох ліктьових кісток, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).

В результаті вказаних дій ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_5 , яка відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є особою, яка постраждала від домашнього насильства, отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я у вигляді переломів діалізів обох ліктьових кісток, внаслідок чого ОСОБА_5 29 листопада 2024 року була доставлена каретою екстреної медичної допомоги до приймального відділення КНП «Старосинявська багатопрофільна лікарня».

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у заподіянні умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідки, передбачені ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений частиною першою статті 122 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КК України визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема, він суду пояснив, що дійсно за вказаних в обвинувальному акті обставин умисно, через ревнощі, наніс своїй співмешканці ОСОБА_5 твердим плоским предметом удари в область голови та декілька ударів дерев`яним держаком по руках та по задній частині тіла, при цьому перебував у стані алкогольного сп`яніння.Переломи рук спричинив держаком. Після цього вони лягли спати. Вранці, оскільки ОСОБА_5 говорила про біль, викликав швидку допомогу. Вказав, що з потерпілою примирився, просив у неї вибачення, в судовому засіданні також просив вибачення в потерпілої. Щодо покарання не висловлювався. Не заперечив проти розгляду справи в порядку частини третьої статті 349 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні надала показання, якими підтверджується, що за вказаних в обвинувальному акті обставин в ході суперечки її співмешканець ОСОБА_3 заподіяв їй тілесні ушкодження, тривалий час лежала в лікарні. Вона не пам`ятає, як обвинувачений наносив їй удари, оскільки перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Проте з будинку вона не виходила, інших осіб в будинку не було, інші особи її не били. Вибачила обвинуваченому, примирилася з ним, жодних претензій не має, просила суворо не карати. Не заперечувала проти розгляду справи в порядку частини третьої статті 349 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, а також суд установив, що учасники судового провадження не оспорюють дані обставини, правильно розуміють їх зміст та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, роз`яснивши положення частини третьої статті 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому частиною третьою статті 349 КПК України, суд, за клопотанням прокурора, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, стосуються речових доказів та процесуальних витрат, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце, дії обвинуваченого містять склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КК України і становлять заподіяння умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доведена і він підлягає покаранню за його вчинення.

Обставиною, що помякшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, - є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував (перебуває) у сімейних або близьких відносинах, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

За змістом частин першої та другої статті 50, частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винуватого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України є нетяжким злочином, обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не перебуває під диспансерним наглядом у лікаря психіатра, лікаря нарколога та в лікаря-невролога, за місцем проживання характеризується негативно, раніше не судимий, є військовослужбовцем.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій частини першої статті 122 КК України та не вбачає підстав для призначення виправних робіт та обмеження волі.

Водночас, враховуючи позицію прокурора, який просив призначити покарання із застосуванням іспитового строку, позицію потерпілої, яка просила не карати суворо обвинуваченого, оскільки вона йому вибачила та примирилася з ним, ставлення обвинуваченого до вчиненого діяння, зокрема, визнання вини, каяття, просив вибачення у потерпілої в судовому засіданні, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

На переконання суду, саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечує співмірність діяння та кари.

Підстав для застосування статті 69 КК України суд не встановив.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина четверта статті 174 КПК України)

Долю речових доказів суд вирішує в порядку статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись статтями 368-371, 373-376, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі частини першої статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 грудня 2024 року на:

- два дерев`яних предмети круглої форми, один з яких з металевим наконечником (що являють собою один суцільний держак), які поміщено до сейф-пакету PSP4080730;

- предмет, зовні схожий на кухонний ніж з ручкою білого кольору, який поміщено до паперового конверту та предмет, зовні схожий на кухонний ніж з ручкою коричневого кольору, який поміщено до паперового конверту.

Речові докази:

- один предмет, зовні схожий на кухонний ніж з ручкою білого кольору, один предмет зовні схожий на кухонний ніж з ручкою коричневого кольору, змив речовини з висушеної калюжі бурого кольору, контрольний змив, наволочка рожевого кольору з речовиною бурого кольору, два дерев`яних предмети круглої форми з металевим наконечником (що являють собою один суцільний держак), які передані до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Старосинявський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1