ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 5/1998 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/459/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2024 року якою залишено без задоволення заяву захисника про перегляд вироку Харківського обласного суду від 30 грудня 1998 року стосовно ОСОБА_8 за нововиявленими обставинами,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2024 року заяву захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 про перегляд вироку судової колегії у кримінальних справах Харківського обласного суду від 30.12.1998 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаною ухвалою, захисник засудженого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 10.10.2024, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Харківського обласного суду від 30.12.1998 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на те, що ОСОБА_8 вироком Харківського обласного суду від 30.12.1998 засуджений за вбивство: а) з корисливих мотивів; г) двох або більше осіб; е) вчинене з особливою жорстокістю або способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

Разом із цим його засуджено за частиною 3 статті 142 КК України (в редакції 1960 року) за розбій (напад з метою заволодіння індивідуальним майном громадян), поєднаний з спричиненням тяжких тілесних ушкоджень або вчинений з проникненням у житло.

Захисник вважає, що за статтею 142 КК України ОСОБА_8 засуджений незаконно, оскільки висунуто обвинувачення також у вбивстві з корисливих мотивів.

Також захисник звертає увагу, що причиною смерті ОСОБА_9 є множинні колото- різані рани тіла, ОСОБА_10 є обширне поранення тканей та органів лівої бокової поверхні шиї з повним розсіченням судинно-нервового пучка, що призвело до гострої втрати крові зі знекровленням оргнаізму.

Крім того, іншого обвинуваченого - ОСОБА_11 , також засуджено за вбивство: а) з корисливих мотивів; г) двох або більше осіб; е) вчинене з особливою жорстокістю або способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

Тобто, за вироком Харківського обласного суду від 30.12.1998 року ОСОБА_8 та ОСОБА_11 обоє засуджені за вбивство двох осіб, кожним з обвинувачених.

На думку захисника, зазначені нововиявлені обставини фактичного та правового характеру, поза розумним сумнівом доводять явний факт судової помилки при винесенні вироку Харківським обласним судом від 30.12.1998 року при наявності існуючих підстав, які кримінальним та процесуальним законодавством України зазначені, як безумовні, тобто такі, які передбачають істотні порушення вимог кримінального та процесуального законодавства України, та норм матеріального кримінального права, котрі встановлюють безумовні вимоги для скасування вироку в будь-якому випадку.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення захисника та засудженого, які підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини 2 статті 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно з пунктами 4, 5 частини 2 статті 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Нововиявленими обставинами - є юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та об`єктивно існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами, оскільки до нововиявлених обставин можуть бути віднесені матеріально-правові факти, що були наявні на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомими заявнику, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення які мають значення для правильного вирішення справи.

Системне тлумачення положень статей 459, 462 частини 1 пунктів 4,5, 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи у звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини:

1) які не були відомі та не могли бути відомі, вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення;

2) вони перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення;

3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Суд першої інстанції залишаючи без задоволення заяву захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про перегляд вироку Харківського обласного суду від 30.12.1998 за нововиявленими обставинами вказав, що заявником не доведено наявність нововиявлених обставин та їх обґрунтування з посиланням на докази, які б дали підстави для задоволення заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами. Судами апеляційної та касаційної інстанцій будь-яких порушень вимог кримінального та кримінально-процесуального закону не встановлено, тому вказані захисником обставини не можуть бути нововиявленими та такими, що могли вплинути на рішення суду. Обставини, які викладені у заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, не можуть бути визнаними як нововиявлені, у розумінні статті 459 КПК України. З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження вироком Харківського обласного суду від 30.12.1998 ОСОБА_8 засуджений за пунктами «а», «г», «е» статті 93, частиною 3 статті 142 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді смертної кари - розстрілу.

Ухвалою судової колегії у кримінальних справах Верховного Суду України від 25.05.2000 вирок судової колегії у кримінальних справах Харківського обласного суду від 30.12.1998 змінено, ОСОБА_8 замінено покарання у виді смертної кари на довічне позбавлення волі.

Захисник ОСОБА_7 у заяві про перегляд вироку Харківського обласного суду від 30.12.1998 за нововиявленими обставинами, зазначає саме не згоду засудження ОСОБА_8 за частиною 3 статті 142 КК України (в редакції 1960 року), а саме розбій (напад з метою заволодіння індивідуальним майном громадян), поєднаний з спричиненням тяжких тілесних ушкоджень або вчинений з проникненням у житло, оскільки ОСОБА_8 , у цій же кримінальній справі засуджений за вбивство з корисливих мотивів, що на думку суду апеляційної інстанції, в розумінні положень частини 2 статті 459 КПК України, не є нововиявленими обставинами.

При цьому суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що судом касаційної інстанції при перегляді вироку Харківського обласного суду від 30.12.1998 року та заміні ОСОБА_8 покарання у виді смертної кари на довічне позбавлення волі, не було встановлено жодних порушень вимог кримінального та кримінального-процесуального закону, які б були підставами для зміни чи скасування вироку апеляційної інстанції, та свідчили б про неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Під час апеляційного розгляду, засуджений ОСОБА_8 заявив клопотання про постановлення судом апеляційної інстанції вмотивованого рішення щодо визнання неможливим заволодіння ним чужим майном двічі, при скоєнні злочинів, передбачених пунктами «а», «г», «е» статті 93, частиною 3 статті 142 КК України (в редакції 1960 року) у одній і тій же кримінальній справі.

Суд апеляційної інстанції вважає заявлене клопотання таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на те, що зі змісту вказаного клопотання вбачається, що воно є ідентичним тим обставинам на які посилається його захисник у заяві про перегляд вироку Харківського обласного суду від 30.12.1998 року за нововиявленими обставинами та доводам апеляційної скарги про неправильне засудження ОСОБА_8 за частиною 3 статті 142 КК України ( в редакції 1960 року), яка є предметом апеляційного розгляду.

У зв`язку із наведеним, під час апеляційного розгляду судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, у зв`язку із чим апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 належить залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 10.10.2024 - без змін.

Керуючись статтями 405, 407, 466, 467 КПК України ,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2024 року якою залишено без задоволення заяву захисника про перегляд вироку Харківського обласного суду від 30 грудня 1998 року стосовно ОСОБА_8 за нововиявленими обставинами залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту отримання повного тексту ухвали.

Головуючий:

Судді: