Справа № 761/4010/25
Провадження № 1-кс/761/3291/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , представника власника тимчасово вилученого майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000600, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 листопада 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в:

28.01.2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000600, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 листопада 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в якому ставилось питання про накладення, з метою збереження речових доказів, арешту на майно, тимчасово вилучене 23 січня 2025 року в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон, марки Samsung Galaxy M34, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , абонентський номер: НОМЕР_3 .

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що СУ ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000600, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 листопада 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Так, прокурор зазначає, що військовослужбовець ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_4 , разом із військовослужбовцями цієї ж військової частини, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснюють збут вогнепальної зброї та боєприпасів та території Київської області.

Крім того, в ході досудового розслідування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 22.11.2024, здійснив збут ста патронів, що належать до боєприпасів нарізної вогнепальної стрілецької зброї та є військовими кулеметними патронами калібру 12,7х99 мм., а також реактивного протитанкового гранатометам RPG-75 за грошові кошти у сумі 35,000 гривень.

Зазначені боєприпаси ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для збуту привіз на автомобілі марки «FIAT DUCATO AMBULANCE» 2015 року випуску, VIN: НОМЕР_5 , номерний знак « НОМЕР_6 » та використовує номерні знаки із написом «PRINCE» на чорному фоні як не основний (навіс).

Зазначений факт підтверджується, протокол огляду місця події, допитами свідків, які були допитані в ході проведення досудового розслідування та іншими матеріалами, які були зібрані в ході проведення досудового розслідування.

Крім того, згідно допиту свідка, реактивний протитанковий гранатомет RPG-75 ОСОБА_7 передав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 при зустрічі, виносячи зі свого домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , для подальшого збуту, що свідчить про те, що останній може зберігати та перевозити іншу зброю та боєприпаси для подальшого збуту іншим невстановленим особам.

Так, 23.01.2025, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_9 , було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено:

- предмети зовні схожі на патрони, калібру 5,45х39 мм. у кількості 188 шт.;

- мобільний телефон, марки Samsung Galaxy M34, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , абонентський номер: НОМЕР_3 ;

Прокурор вказує, що зазначене майно, яке вилучено в ході проведення обшуку визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, які самостійно та в сукупності з іншими доказами має суттєве значення для документування протиправної діяльності особи та встановлення істини по даному кримінальному провадженню. Крім того, у мобільному телефоні ОСОБА_6 можуть перебувати розмови з іншими невстановленими особами, як доказ того, що останній може зберігати та збувати вогнепальну зброю та боєприпаси до неї.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених. Долучив до матеріалів справи копії документів на підтвердження власної позиції.

Присутній у судовому засіданні представник власника тимчасово вилученого майна - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, вказуючи, що в накладенні арешту на зазначений у клопотанні мобільного телефону немає потреби, оскільки його власник - ОСОБА_6 є свідком у кримінальному провадженні та добровільно видав згаданий мобільний телефон.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги зміст винесеної 23 січня 2025 року постанови про визнання майна речовим доказом, зважаючи на наявність достатніх доказів того, зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а саме є майном, щодо якого є наявність розумних підозр вважати, що воно могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 23 січня 2025 року в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон, марки Samsung Galaxy M34, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , абонентський номер: НОМЕР_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000600, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 листопада 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 23 січня 2025 року в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а самена: мобільний телефон, марки Samsung Galaxy M34, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , абонентський номер: НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1