Дата документу 04.12.2024 Справа № 334/2807/17
судді Запорізького апеляційного суду
у провадженні №11-кп/807/192/24
04 грудня 2024 року м.Запоріжжя
04 грудня 2024 року ухвалою колегії суддів Запорізького апеляційного суду відмовлено в задоволені апеляційної скарги (із доповненнями) прокурора на вирок Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 29 листопада 2021 року, яким ОСОБА_2 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, та виправдано на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України.
Відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги (із доповненнями) прокурора, судова колегія виходила з того, що вирок суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим, та вважала, що висновки місцевого суду про те, що зібрані по справі докази не підтверджують пред`явлене ОСОБА_2 обвинувачення поза розумним сумнівом, а в інших доказах, які могли б бути покладені в основу обвинувачення, прокурором суду не надано, є правильними.
Будучи незгодним з цим судовим рішенням, висловлюю окрему думку з тих підстав, що оскаржуване судове рішення щодо ОСОБА_2 не можна було визнавати законним, обґрунтованим і вмотивованим, так як воно ухвалено без дотримання передбачених КПК вимог, оскільки висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що у свою чергу потягло незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Так, згідно обвинувального акта, обвинуваченому ОСОБА_2 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК, тобто у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів з метою збуту, в особливо великих розмірах.
Виправдовуючи ОСОБА_2 , місцевий суд зазначив, що органом досудового розслідування не доведено поза розумним сумнівом допустимими та достатніми доказами, що за вказаних в обвинувальному акті обставин ОСОБА_2 незаконно придбав та зберігав з метою збуту наркотичний засіб в особливо великих розмірах.
Так, місцевий суд визнав недопустимим доказом протокол обшуку від 22.01.2016 року, посилаючись на те, що стороною обвинувачення не було надано суду доказів проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
З цього приводу слід відмітити, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 22.01.2016 року вказану слідчу дію визнано санкціонованою. Більш того, в мотивувальній частині ухвали слідчого судді зазначено, що безпосередньо в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено, що за вказаною адресою мешкає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також те, що згідно домової книги вказаний будинок розділений на дві частини та друга частина будинку має адресу: АДРЕСА_1 , але вказаний будинок представляє собою єдину конструкцію, яка між собою ніяк не поділена, а тому відповідно до ч.3 ст.233 КПК вказану слідчу дію визнано як невідкладну.
Суд першої інстанції не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_3 , який приймав участь під час проведення обшуку у якості понятого. Вказаний свідок пояснив, що двері будинку відчинив чоловік, який назвався ОСОБА_4 (обвинувачений), після чого працівники поліції оголосили йому зміст ухвали. Радько (обвинувачений) на запитання поліцейського сам добровільно показав на картонні коробки та вказав, що там знаходиться марихуана. При цьому, також зазначив, що під час проведення обшуку було виявлено домову книгу та встановлено, що адреса, за якою проводився обшук, має ще букву.
Надані свідком ОСОБА_3 показання узгоджуються з показаннями інших свідків, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Зокрема свідок ОСОБА_5 (оперуповноважений) показав, що був присутнім при проведенні обшуку у ОСОБА_2 , якому було повідомлено про проведення у нього обшуку, на що останній вказав, що у нього є марихуана та самостійно показав місце її зберігання.
Допитаний свідок ОСОБА_6 (процесуальний прокурор) пояснив, що приймав участь під час проведення обшуку у ОСОБА_2 , якому була оголошена ухвала та він самостійно показав, де знаходяться наркотичні засоби. При цьому, зазначив, що під час обшуку було з`ясовано, що номер будинку має літеру «А». Оскільки дозвіл на проведення обшуку був наданий у будинку АДРЕСА_1 , тому одразу ж після проведення обшуку він звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку у будинку АДРЕСА_1 .
З показань допитаного свідка ОСОБА_7 (слідчого) встановлено, що хвіртку у двір будинку відкрив ОСОБА_2 , сказав, що є марихуана та сам показав де вона зберігається. Під час проведення обшуку виявили, що адреса будинку з літерою «А», тому в цей же день звернулися до слідчого судді для узаконення даного обшуку.
Вказані свідки були приведені судом до присяги у відповідності до вимог ст.352 КПК та попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, а тому посилання суду у вироку на те, що вказані свідки є співробітниками органів поліції та прокуратури, а тому не є безсторонніми та незалежними спостерігачами, є безґрунтовними.
Таким чином, слідча дія у вигляді обшуку проведена у відповідності до вимог КПК, що підтверджено ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 22.01.2016 року та показами свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , тому у суду були відсутні підстави для визнання протоколу обшуку від 22.01.2016 року та похідних від нього доказів у вигляді висновків експертів №94 від 08.02.2016 року та № 1525 від 15.11.2016 року недопустимими доказами.
Разом з тим, судова колегія не приділила достатньої уваги вказаним обставинам, доводи апеляційної скарги (із доповненнями) прокурора належним чином не перевірила, залишивши вирок щодо ОСОБА_2 без змін, що є неправильним.
Суддя ОСОБА_1