печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000067 від 30.03.2023,

ВСТАНОВИВ:

19.03.2025 в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за допомогою засобів поштового зв`язку, надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_3 , за погодження заступника начальника першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено 07.03.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання прокурор/слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, слідчий у кримінальному провадженні подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримав.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000067 від 30.03.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, за підозрою ОСОБА_6 ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 та за підозрою ОСОБА_7 ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Кримінального кодексу України від 13.07.2023) та ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України.

07.03.2025 повідомлено про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Кримінального кодексу України від 13.07.2023) та ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України.

07.03.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено ноутбук марки «DELL Precision» № 7710, серійний номер 3SNT1G2, на якому виявлено документацію, що приміщення яке розташовано за адресою: м. Київ, вул. Костянтинівська, 31, яка є предметом вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Ураховуючи викладене, 07.03.2025 вказаний ноутбук марки «DELL Precision» № 7710, серійний номер 3SNT1G2, вилучений у ОСОБА_7 , постановою слідчого від 07.03.2025 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

08.03.2025 слідчим, за допомогою засобів поштового зв`язку, направлено дане клопотання про арешт вищевказаного майна до суду.

Слідчий вказує, що зазначені вище предмети мають значення речових доказів в значенні ст. 98 КПК України, а саме являються матеріальними об`єктами, які могли бути знаряддям вчинення злочину та/або мають зберігати на собі його сліди, можуть бути предметом кримінального правопорушення оскільки на даному етапі мотив вчинення злочину достеменно не встановлений, та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону, слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, яке вилучено під час обшуку 07.03.2025 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 26, 100, 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на ноутбук марки «DELL Precision» № 7710, серійний номер 3SNT1G2, який належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучений 07.03.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1