Справа № 947/9703/25
Провадження № 1-кс/947/4219/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000111 від 12.11.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта Одеської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні три неповнолітні дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , завідувача амбулаторії загальної практики-сімейної медицини КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Куяльницької сільської ради Подільського району»,раніше не судимий.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1. Виклад фактичних обставин даного кримінального провадження та змісту поданого стороною обвинувачення клопотання.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111від 12.11.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що згідно Наказу № 3-К від 02.01.2016 головного лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Куяльницької сільської ради Подільського району» ОСОБА_4 прийнятий в амбулаторію ЗП-СМ Приписної дільниці.

Відповідно до Наказу №13/1 від 01.01.2024 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Куяльницької сільської ради Подільського району»,завідувача амбулаторії загальної практики-сімейної медицини ОСОБА_4 визначено заступником голови лікарсько-консультативної комісії КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Куяльницької сільської ради Подільського району».

Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги Куяльницької сільської ради Подільського району»(), основним видом діяльності якого є діяльністьлікарняних закладів (86.10), являється державною організацією, заснованою 30.12.2015Куяльницькою сільською радою Подільського району Одеської області().

Згідно Посадової інструкції завідувача підрозділу, лікаря загальної практики-сімейноголікаря (далі - Інструкції), затвердженої 03.01.2020 головним лікарем КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Куяльницької сільської ради Подільського району»ОСОБА_7 , з якою ОСОБА_4 був ознайомлений, п.1.3 завідувач АЗПСМ безпосередньо підпорядковується заступнику головного лікаря.

п. 1.4. У своїй діяльності завідувач АЗПСМ керується чинним законодавством України про охорону здоров`я, принципами та правилами медичної етики й деонтології, правилами внутрішнього трудового розпорядку, положенням про амбулаторію загальної практики- сімейної медицини та іншими локальними нормативними актами закладу охорони здоров`я, цією посадовою інструкцією, службовими наказами та розпорядженнями керівництва.

Згідно Інструкції, основні завдання та обов`язкизавідувача АЗПСМ:

1) забезпечує у встановленому порядку реєстрацію прикріплення пацієнтів до лікарів, що надають ПМД;

2) надає ПМД згідно Уніфікованих клінічних протоколів та локальних протоколів медичної допомоги прикріпленому населенню в умовах амбулаторії та вдома за викликом або з ініціативи медичного персоналу амбулаторії з профілактичною метою;

3) організовує проведення обов`язкових медичних профілактичних оглядів;

4) надає паліативну допомогу пацієнтам на останніх стадіях перебігу невиліковних захворювань, у тому числі забезпечує виконання знеболювальних заходів з використанням наркотичних речовин;

5) надає невідкладну медичну допомогу в межах робочого часу амбулаторії;

6) забезпечує активний нагляд за здоровими вагітними, породіллями, дітьми раннього віку;

7) бере участь у проведенні профілактичних заходів в дошкільних навчальних закладах і навчальних закладах, що розташовані на прикріпленій території, на підприємствах, в установах та організаціях, де створені МПГБ;

8) здійснює направлення хворих для отримання медичної допомоги до закладів охорони здоров`я, що надають вторинну (спеціалізовану) медичну допомогу (далі 303 ВМД), екстрену медичну допомогу (далі ЕМД), паліативну медичну допомогу та медичну реабілітацію.

Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою з невстановленими службовими особами Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, у невстановлений досудовим розслідуванням час та не пізніше 29.11.2024, перебуваючи у службовому кабінеті № 3 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Куяльницької сільської ради Подільського району», за адресою: Одеська обл., м. Подільськ, вул. Каштанова, 76, в ході розмови зі ОСОБА_8 , повідомив останньому, що за грошову винагороду в розмірі 6000 доларів США він забезпечить належну підготовку відповідних медичних документів, результатом розгляду яких стане можливим винесення ВЛК ВМКЦ Південного регіону Висновку, згідно якого військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , підлягатиме списанню у запас ЗСУ.

В подальшому, діючи під контролем правоохоронних органів, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 погодилися на пропозицію ОСОБА_4 , та 29.11.2024 останній організував здійснення стаціонарного лікування ОСОБА_9 з оформленням усіх необхідних документів щодо стану здоров`я. З цією метою ОСОБА_4 направив ОСОБА_9 до лікаря-невропатолога КНП «Центральна районна лікарня Подільського району Куяльницької сільської ради», за адресою: Одеська область, м. Подільськ,вул. Каштанова, 76 - ОСОБА_10 , яка стала лікуючим лікарем ОСОБА_9 .

Далі, 04.12.2024, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою з невстановленими службовими особамиВійськово-медичного клінічного центру Південного регіону, перебуваючи у службовому кабінеті № 3 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Куяльницької сільської ради Подільського району», за адресою: Одеська обл., м. Подільськ, вул. Каштанова, 76, отримав від ОСОБА_8 частину обумовленої суми неправомірної вигоди у розмірі 800 доларів США (що станом на 18.03.2025 відповідно до курсу НБУ становило 33 357,76 гривень) за належну підготовку відповідних медичних документів, результатом розгляду яких стане можливим винесення ВЛК ВМКЦ Південного регіону Висновку, згідно якого військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , підлягатиме списанню у запас ЗСУ.

Надалі, 12.03.2025, після перебування ОСОБА_9 на стаціонарному лікуванні з 29.11.2024 по 07.01.2025 та з 13.02.2025 по 12.03.2025, та проходження необхідних обстежень із складанням медичних документів, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , ОСОБА_11 необхідно з`явитися із наявною медичною документацією до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону для винесення Висновку, згідно якого ОСОБА_9 , підлягатиме списанню у запас ЗСУ. Крім того, ОСОБА_4 повідомив про необхідність передачі йому решти обумовленої суми неправомірної вигоди у розмірі 5000 доларів США.

В подальшому, 18.03.2025, ОСОБА_9 за ОСОБА_12 , із наявною у нього медичною документацією направився до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, для отримання Висновку, згідно якого ОСОБА_9 , підлягатиме списанню у запас ЗСУ.

Того ж дня, о 17 год. 40 хв., ОСОБА_8 , за вказівкою ОСОБА_4 прибув до будинку № 14 по проспекту Перемоги у м. Подільськ Одеської області для передачі решти обумовленої суми неправомірної вигоди.

Так, о 17 год. 45 хв. 18.03.2025, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою з невстановленими службовими особамиВійськово-медичного клінічного центру Південного регіону, перебуваючи поблизу будинку № 14 по проспекту Перемоги у м. Подільськ Одеської області, отримав від ОСОБА_8 решту обумовленої суми неправомірної вигоди у розмірі 5000 доларів США (що станом на 18.03.2025 відповідно до курсу НБУ становило 207 197,5 гривень) за належну підготовку відповідних медичних документів, результатом розгляду яких стане можливим винесення ВЛК ВМКЦ Південного регіону Висновку, згідно якого військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , підлягатиме списанню у запас ЗСУ.

Так, за вищевикладених обставин, 18.03.2025 ОСОБА_4 органом досудового розслідування в порядку ст. 208 КПК України було затримано та 19.03.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи з використанням службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в цілях запобігання настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з таким клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2. Позиції учасників судового засідання.

Прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення посилаючись на наступні обставини. Адвокат ОСОБА_5 зауважила, що сторона захисту не погоджується з кваліфікацією кримінального правопорушення, про підозру у вчиненні якого було повідомлено ОСОБА_4 крім того, захисник просила звернути увагу на те, що підзахисний одружений, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання та роботи, де характеризується виключно позитивно. Також, на думку захисника, запропонований стороною обвинувачення розмір застави як альтернативного запобіжного заходу є непомірним для ОСОБА_4 , з огляду на його майновий стан. Просила відмовити у задоволенні клопотання сторонни обвинувачення у повному обсязі.

Захисник до долучила в судовому засіданні характеризуючі підзахисного матеріали.

Підозрюваний з повідомленою йому підозрою не погоджується, щодо запобіжного заходу підтримав думку захисника.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4. Відомості, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

19.03.2025 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В підтвердження існування в рамках такого кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 вищевказаного кримінального правопорушення сторона обвинувачення посилається на: протокол допиту та додаткових допитів свідка ОСОБА_8 ; протокол допиту свідка ОСОБА_9 ; протокол обшуку від 18.03.2025; протокол затримання ОСОБА_4 .

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

На переконання слідчого судді, дії, у ймовірному вчиненні яких наразі підозрюється ОСОБА_4 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто є кримінально- караними. Тому немає підстав для висновків, що такі дії не можуть становити жодного злочину. Водночас, описана у клопотанні слідчого та повідомленні про підозру фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими матеріалами досудового розслідування вказують на наявність вагомих доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з відповідним кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 3 ст. 368 КК України, і такі докази є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно слідчий суддя відхиляє доводи захисту щодо некоректної кваліфікації інкримінованих ОСОБА_4 кримінально-протиправних дій.

Вказані заперечення захисника підлягають перевірці стороною обвинувачення під час досудового розслідування та оцінці суду, у випадку надходження до нього обвинувального акта, водночас, відповідні доводи, на цьому етапі кримінального провадження, на переконання слідчого судді не спростовують висновків щодо обґрунтованості підозри, тобто не виключають обставин, які вказують на ймовірну причетність ОСОБА_13 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Разом із тим, слідчий суддя зазначає, що на цьому етапі провадження він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності чи достовірності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є ймовірною та встановлених обставин достатньо для виправдання подальшого розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження з ціллю висунення обвинувачення або спростування підозри.

5. Відомості, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як вище було зазначено, на переконання слідчого судді, в рамках даного кримінального провадження існує обґрунтована підозра за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

На переконання слідчого судді, заявлений стороною обвинувачення ризик переховування ОСОБА_4 обумовлюється можливістю притягнення його до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для підозрюваного наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, у вчиненні якого наразі обґрунтовано підозрюється останній, є тяжким злочином, санкція якого, передбачає покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, слідчий суддя не може залишити поза увагою те, що згідно наданих зхаисником документів, ОСОБА_4 володіє статусом багатодітного батька, який він може використати з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду, у тому числі шляхом залишення території України, оскільки вказана обставина надає можливість безперешкодного перетину державного кордону України в умовах воєнного стану.

Таким чином, зазначені обставини, у своїй сукупності, вказують на те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі та зіставляючи можливі негативні наслідки для себе у разі засудження до покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін із можливістю уникнення ним покарання шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду, може безперешкодно залишити територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Наведені вище обставини дають слідчому судді підстави дійти висновку про існування вагомого ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

В розрізі наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя також вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_4 , може впливати на свідків, з метою примушування їх до зміни раніше наданих показань, та таким же чином впливати на свідків, які не давали показання, що в подальшому виключить їх можливість давати правдиві, послідовні показання під час досудового розслідування.

Водночас, слідчий суддя бере до уваги, встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Отже, викладені вище обставини свідчить про те, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні також посилається на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливе вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що вказаний ризик на даний час не знайшов свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання та прокурором в судовому засіданні не було доведено його обґрунтованість, зокрема стороною обвинувачення в судовому засіданні не надано відомостей щодо того, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та/або того, що є підстави вважати, що на даний час перевіряються обставини, що останній може мати відношення до скоєння ще інших кримінальних правопорушень.

6. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Слідчий суддя зазначає, що інкриміноване за обставинами даного кримінального провадження підозрюваному ОСОБА_4 кримінальне правопорушення в обов`язковому порядку вимагає від слідчого судді визначення відповідного розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, у випадку якщо слідчий суддя прийде до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (абзац 1 ч. 3 ст. 183 КПК України).

Відтак, на думку слідчого судді, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі щодо вагомості наданих доказів про ймовірне вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; стану його здоров`я; міцності соціальних зв`язків підозрюваного; майнового стану підозрюваного, досягнути мети застосування запобіжного заходу, а саме забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Вирішуючи це питання, слідчий суддя своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права підозрюваного, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. На думку слідчого судді конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є забезпечення гарантування неможливості допущення аналогінчого роду дій. Так, за обставинами даного кримінального провадження, ОСОБА_4 ймовірно отримав неправомірну вигоду за належну підготовку відповідних медичних документів, результатом розгляду яких стане можливим винесення ВЛК ВМКЦ Південного регіону висновку, згідно якого військовослудбовець підлягатиме списанню у запас ЗСУ.

При цьому, слідчий суддя знову ж таки наголошує, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_4 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

7. Відомості, які враховуються слідчим суддею при визначенні підозрюваному ОСОБА_4 відповідного розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Як вбачається з наявних у слідчого судді матеріалів, які долучені стороною обвинувачення в обґрунтування поданого клопотання та фактичних обставин даного кримінального провадження, наразі йдеться мова про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи з використанням службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Так, згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, між тим згідно зазначеної статті у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину та покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В свою чергу згідно ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль для встановлення належного розміру застави. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтований у рішенні про визначення застави і повинен враховувати майновий стан обвинуваченого.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, враховувати положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Указом Президента України ОСОБА_14 . Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022 та відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІX на всій території України введено воєнний стан, крім того, 18.05.2024 набув чинності Закон України Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку від 11 квітня № 3633-IX». У зв`язку із чим, слідчий суддя зазначає, що питання моблізації в умовах воєнного стану стоїть гостро та наразі є нагальною проблемою, оскільки для підтримання обороноздатності України проти військової агресії з боку рф необхідне створення військових ресурсів та відповідного дотримання встановленого порядку несення військової служби. Разом з тим, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого наразі підозрюється ОСОБА_4 , а саме одержання непрамвомірної вигоди службовою особою за виготовлення документів, на підставі яких військовослужбовець підлягатиме списанню у запас ЗСУ, що на думку слідчого судді, безпосередньо несе загрозу національній безпеці та територіальній цілісності України в період дії воєнного стану.

Так, з урахуванням характеру інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, цинізму його ймовірного вчинення завідувачем закладу охорони здоров`я, а саме вчинення його в умовах воєнного стану, на думку слідчого судді можливо вважати виключним випадком.

За таких обставин, беручи до уваги встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, майновий стан підозрюваного, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід визначити розмір застави у вигляді 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, який на думку слідчого судді в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного у випадку її внесення, під загрозою звернення застави в дохід держави, у випадку порушення покладених на нього процесуальних обов`язків. Наведені обставини у своїй сукупності обумовлюють необхідність виходу слідчого судді за межі застави, передбаченої п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

8. Висновки слідчого судді.

Таким чином, дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання та надавши правову оцінку всім доводам як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність часткового задоволення поданого стороною обвинувачення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 15.05.2025, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 15.05.2025, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

2. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3. утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні (щодо обставин даного кримінального провадження);

4. здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1