ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/370/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/314/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч. 2 ст. 190 КК
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 червня 2024 року.

Даним вироком,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, неодруженого, раніше судимого, зокрема:

- 01 травня 2023 року Чортківським районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 70 КК України на 1 рік 4 місяці позбавлення волі, звільненого по повному відбуттю покарання;

- 14 березня 2024 року Чортківським районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 190 КК України на 1 рік 2 місяці обмеження волі,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком та вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 14 березня 2024 року, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

Строк відбування призначеного ОСОБА_8 покарання постановлено рахувати з моменту звернення вироку до виконання (початку відбування покарання за вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 14 березня 2024 року).

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 02 вересня 2023 року о 09:20 год., маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою протиправного збагачення, зв`язався із ОСОБА_7 щодо купівлі житлового будинку у АДРЕСА_2 за попередньо розміщеним оголошенням на сайті «ОLХ», заздалегідь не маючи на меті виконувати зобов`язання щодо купівлі житлового будинку, за допомогою мобільного телефону марки «Nokia» модель «С 21 Plus» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із використанням сім-карти НОМЕР_3 зателефонував до ОСОБА_7 та повідомив, що має намір придбати житловий будинок та, представившись юристом, запропонував їй допомогти в оформленні документів щодо продажу житлового будинку та для цього ОСОБА_7 необхідно здійснити оплату даної послуги.

У подальшому, ОСОБА_8 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, без дійсного наміру купляти житловий будинок та займатись оформленням документів, попросив ОСОБА_7 перерахувати на банківську карту AT «Універсал Банк» № НОМЕР_4 грошові кошти у сумі 10900 гривень. Після цього, 02 вересня 2023 року приблизно о 10:22 год. та об 11.34 год. ОСОБА_7 погодилася на пропозицію ОСОБА_8 ,та будучи введеною в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_8 , за допомогою терміналу AT КБ «ПриватБанк», що знаходиться у м. Збараж, майдан Івана Франка, 8 Тернопільської області, перерахувала грошові кошти у розмірі 5900 гривень та 5000 на банківську картку AT «Універсал Банк» № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_9 .

У подальшому, 02 вересня 2023 року о 12:56 год. ОСОБА_8 , перебуваючи у м. Бучач по вул. Галицька, 49 Чортківського району Тернопільської області, маючи із собою банківську карту AT «Універсал Банк» № НОМЕР_5 та доступ до неї, яка відкрита на ім`я ОСОБА_9 , та на яку попередньо здійснила переказ коштів ОСОБА_7 , підійшов до банкомату AT КБ «ПриватБанк», де здійснив зняття грошових коштів у сумі 7770 гривень і розпорядився ними на власний розсуд. Внаслідок вказаних шахрайських дій ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 10900 гривень.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, - заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно.

Окрім цього, ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність, 06 вересня 2023 року о 09:41 год., маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою протиправного збагачення, зв`язався з ОСОБА_10 щодо купівлі житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_3 за попередньо розміщеним оголошенням на сайті «ОLХ», шляхом обману, заздалегідь, не маючи на меті виконувати зобов`язання щодо купівлі житлового будинку, який належить ОСОБА_10 , за допомогою мобільного телефону марки «Nokia» модель «Є 21 Plus» з ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 із використанням сім-карти НОМЕР_3 зателефонував до ОСОБА_10 на її мобільний номер НОМЕР_8 та повідомив, що має намір придбати житловий будинок, на що остання погодилась, однак повідомила, що у даному будинку зареєстровані діти.

У подальшому, ОСОБА_8 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, увійшовши в довіру ОСОБА_10 , запропонував їй допомогти у виписці дітей із житлового будинку, та не маючи дійсного наміру купляти житловий будинок та займатись оформленням документів, попросив ОСОБА_10 перерахувати на банківську карту AT «Універсал Банк» № НОМЕР_4 грошові кошти у сумі 13000 гривень. Після цього, 06 вересня 2023 року приблизно о 11:40 год. ОСОБА_10 погодилася на пропозицію ОСОБА_8 , та будучи введеною в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_8 , за допомогою банківського переказу із своєї банківської картки № НОМЕР_9 перерахувала грошові кошти у розмірі 13000 гривень на банківську картку AT «Універсал Банк» № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_9 .

У подальшому, 06 вересня 2023 року о 12:13 год. ОСОБА_8 , перебуваючи у м. Бучач по вул. Галицька, 31, маючи із собою банківську карту AT «Універсал Банк» № НОМЕР_4 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_9 , та на яку попередньо здійснила переказ коштів ОСОБА_10 , підійшов до банкомату САТЕ 6957 AT КБ «ПриватБанк», що знаходиться у м. Бучач, вул. Галицька, 31 Чортківського району Тернопільської області та здійснив зняття грошових коштів у сумі 8800 гривень.

Окрім цього, 06 вересня 2023 року о 12:49 год. ОСОБА_10 , будучи введена в оману ОСОБА_8 , перебуваючи у смт. Кельменці Дністровського району Чернівецької області, із використанням терміналу, здійснила переказ грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_9 на банківську картку AT «Універсал Банк» № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_9 у сумі 28000 гривень.

Після цього, 06 вересня 2023 року о 12:57 год. ОСОБА_8 , перебуваючи у смт. Дружба, вул. Лесі Українки, 11 Тернопільської області, підійшов до банкомату САТЕ 3137, де здійснив зняття грошових коштів у сумі 10000 гривень та розпорядився ними на власний розсуд. Внаслідок вказаних шахрайських дій ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 41000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок Бучацького районного суду від 11.06.2024 року.

Вказує, що його вину фактично не було доведено.

Посилається на те, що судом не взято до уваги два свідоцтва про народження дітей, пенсійне посвідчення, те, що він хворіє на цукровий діабет, є інсулінозалежним.

Вказує, що суд не роз`яснив йому ст. 349 ч.2 КПК України. Зазначає, що судове засідання було проведено без дослідження письмових доказів, з якими він не згідний.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судове засідання повторно не з`явився.

Відповідно до повідомлення в.о. начальника ДУ Чортківська установа виконання покарань (№26) ОСОБА_11 , ОСОБА_8 12.09.2024 року звільнений з ДУ Чортківська установа виконання покарань (№26) по відбуттю строку покарання та вибув з установи за адресою м.Чортків, вул. Маковея 2/32 Тернопільської області.

Судом прийнято всі необхідні заходи для належного його повідомлення шляхом направлення судового виклику на 04.11, 26.11, 17.12 та 26.12.2024 року поштовою кореспонденцією за адресою проживання АДРЕСА_4 , однак ОСОБА_8 жодного разу в суд не з`явився.

Також, суд повідомляв ОСОБА_8 , подаючи оголошення на сайті Судова влада України про виклик його на розгляд справи.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», в силу вимог частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях (в т.ч. справа Каракуця проти України) Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_8 достеменно відомо про ухвалений судом першої інстанції вирок щодо нього за ч.2 ст. 190 КК України, на який він подав апеляційну скаргу в Тернопільський апеляційний суд, однак, протягом трьох місяців жодного разу не цікавився провадженням своєї справи, що є ознаками зловживання своїми процесуальним правами, враховуючи, що апеляційним судом вжито усіх передбачених законом заходів для повідомлення ОСОБА_8 про дату, час та місце розгляду справи, беручи до уваги, що заяв про причини неявки до суду чи про відкладення розгляду справи ОСОБА_8 не подав, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах прокурора, яка заперечила апеляційну скаргу ОСОБА_8 , вважає вирок суду законним та обґрунтованим, просить його залишити без змін, в судових дебатах потерпілу ОСОБА_7 , яка заперечила апеляційну скаргу ОСОБА_8 , перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 слід залишити без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини справи в апеляційній інстанції ніким, окрім обвинуваченого ОСОБА_8 , не оспорюються і досліджувалися судом першої інстанції в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Так, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Виходячи з аналізу норми ч.3 ст.349 КПК України, повне визнання вини, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації своїх дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується, правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин є обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду провадження в порядку ст.349 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження, в тому числі звукозапису судового засідання від 21.05.2024 року убачається, що за згодою присутніх учасників процесу суд визнав за можливе здійснювати розгляд даного кримінального провадження в порядку ст.349 КК України, за спрощеною процедурою.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_8 , що стверджує технічний носій інформації судового засідання від 21.05.2024 року, повністю визнав вину по кожному із інкримінованих йому епізодів кримінальних правопорушень, цивільні позови в кримінальному провадженні не заявлялися, повністю погодився із кваліфікацією злочинів, відмовився від дослідження доказів під час судового розгляду.

Головуючий належним чином з`ясував чи правильно обвинувачений ОСОБА_8 розуміє зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції та роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, зміст ст.349 КПК України обвинуваченому ОСОБА_8 був зрозумілий, тому докази щодо вчинення ним злочину судом не досліджувались підставно.

Обираючи ОСОБА_8 вид та міру покарання, суд першої інстанції вірно, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, суд вірно взяв до уваги, що ОСОБА_8 вчинив злочини, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжкі, особу винного, який раніше судимий, проте врахував пом`якшуючі обставини - щире каяття, позитивно характеризується, його стан здоров`я, хворіє на гіпертонічну хворобу 2 ст., цукровий діабет 2 типу, середнього ступеня важкості, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває та за наявності обставин, що обтяжують покарання рецидив злочину, правильно призначив ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі у мінімальному розмірі санкції статті обвинувачення та застосував правила сукупності вироків.

Таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

За таких обставин, вирок суду є законним, обґрунтованим, тому підстав для задоволення скарги обвинуваченого немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 червня 2024 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Судді