Справа № 344/4139/25
Провадження № 1-кс/344/2048/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000656, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000656, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за фактами діяльності злочинної групи, яка діючи з корисливих мотивів, спеціалізувалася на систематичні й організації незаконного переправлення осіб, призовного віку, через державний кордон України.

Зокрема розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інші невстановлені особи протягом жовтня 2024 року березня 2025 року здійснювали пошук осіб, які у період оголошеного воєнного стану на території України та впровадження загальної мобілізації, мали на меті незаконно перетнути державний кордон України, та за грошову винагороду в розмірі 9500 доларів США, організовували їх незаконний перетин державного кордону України в межах Чернівецької області із Республікою Молдова поза пунктами пропуску, проводили відповідні інструктажі, надавали засоби транспортування до визначених ними ділянок державного кордону України, для їх подальшого незаконного перетину.

Так, 06.03.2025 задокументовано факт організації ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 та іншими наразі невстановленими особами, незаконного переправлення, за грошову винагороду в розмірі 9500 доларів США, через державний кордон України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лисівці, Заліщицького району, Тернопільської області, жителя м. Калуш, студента Івано-Франківської духовної семінарії УГКЦ.

Після припинення вчинення вказаного кримінального правопорушення, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,було затримано:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю на жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця на жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, одруженому, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого.

06 березня 2025, в період часу з 13:11 годин до 15:03 годин, за адресою: с. Павлівка, Івано-Франківського району було проведено обшук автомобіля марки «OpelZafira», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 . В ході даного обшуку, серед іншого було вилучено: автомобіль марки «OpelZafira», державний номерний знак НОМЕР_1 , на передньому сидінні - грошові кошти ОСОБА_5 , в сумі 2 090 гривень, 10 доларів США, 10 євро, 135 румунських леїв, 200 чеських крон, 35 болгарських леве, 10 молдовських лей, 40 польських злотих.

Також, 06 березня 2025, в період часу з 17:21 годин до 17:41 годин, за адресою:

м. Надвірна, вул. Кобилянської, 16, за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_5 було проведено обшук в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 4 650 євро.

Є підстави вважати, що вищезазначений автомобіль марки «OpelZafira», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 грошові кошти ОСОБА_5 , в сумі 2 090 гривень, 10 доларів США, 10 євро, 135 румунських леїв, 200 чеських крон, 35 болгарських леве, 10 молдовських лей, 40 польських злотих та грошові кошти в сумі 4 650 євро; зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме: автомобіль використовувався як знаряддя вчинення злочину, оскільки на ньому ОСОБА_5 перевозились особи, яких в подальшому іншими учасниками злочинної групи переправлялось через державний кордон України, грошові кошти ОСОБА_5 могли бути набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене вище майнота грошові кошти ОСОБА_5 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки використовувалось як знаряддя вчинення злочину та могло бути здобуто ОСОБА_5 в ході його злочинної діяльності, пов`язаної з незаконним переправленням осіб, призовного віку, через державний кордон України.

З метою збереження речового доказу, запобігання приховуванню, пошкодженню, псуванню, знищенню, зникненню, перетворенню, відчуженню, втраті майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину у кримінальному провадженні, з метою забезпечення конфіскації (спеціальної конфіскації) майна, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно.

Слідчий в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, просив його задоволити.

Володільцем майна подано заяву про розгляд клопотання у її відсутності, не заперечив щодо його задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних(розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

З клопотання вбачається, що 06 березня 2025, в період часу з 17:21 годин до 17:41 годин, за адресою:

АДРЕСА_2 , за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_5 було проведено обшук в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 4 650 євро.

Є підстави вважати, що вищезазначений автомобіль марки «OpelZafira», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 грошові кошти ОСОБА_5 , в сумі 2 090 гривень, 10 доларів США, 10 євро, 135 румунських леїв, 200 чеських крон, 35 болгарських леве, 10 молдовських лей, 40 польських злотих та грошові кошти в сумі 4 650 євро; зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме: автомобіль використовувався як знаряддя вчинення злочину, оскільки на ньому ОСОБА_5 перевозились особи, яких в подальшому іншими учасниками злочинної групи переправлялось через державний кордон України, грошові кошти ОСОБА_5 могли бути набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене вище майно та грошові кошти ОСОБА_5 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки використовувалось як знаряддя вчинення злочину та могло бути здобуто ОСОБА_5 в ході його злочинної діяльності, пов`язаної з незаконним переправленням осіб, призовного віку, через державний кордон України.

В той же час, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Слідчим поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що майно, зазначене у клопотанні , відповідно до ст. 98 КПК України відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Санкція статті КК України, у вчиненні якої підозрюється ОСОБА_5 передбачає конфіскацію майна, як вид покарання.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, та з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, забезпечення можливої конфіскації як виду покарання, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю,що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - автомобіль марки «OpelZafira», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 грошові кошти ОСОБА_5 , в сумі 2 090 гривень, 10 доларів США, 10 євро, 135 румунських леїв, 200 чеських крон, 35 болгарських леве, 10 молдовських лей, 40 польських злотих та грошові кошти в сумі 4 650 євро, заборонивши їх відчуження, користування та розпорядження.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1