У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області у кримінальному провадженні №0000105 від 12.07.2024 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області у кримінальному провадженні №0000105 від 12.07.2024 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на те, що відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_4 від 12 лютого 2025 року за клопотанням старшого слідчого розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Ужгородського РУП ГКНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 про надання дозволу на проведення обшуку у кримінальному провадженні №0000105 від 12.07.2024 року за ч.3 ст.368, ч.1 ст. 114-1 КК України, 14 лютого 2025 року було проведено обшук квартири АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , та в якій, на даний час тимчасово проживає заявник.

Всупереч вимогам ст. 168 КПК України, а також ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_4 від 12 лютого 2025 року слідчим було вилучено мобільний телефон «Iphone 13» в корпусі темно-синього кольору в чохлі фіолетового кольору, НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , модель А2633 з сім карткою абонентський номер НОМЕР_3 .

Заявник зазначає, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Вказує, що оскільки, станом на 21 лютого 2025 року йому не надходили ніякі процесуальні рішення щодо накладення арешту на майно вилучене під час проведення обшуку 14 лютого 2025 року, інформації щодо надходження протягом встановленого ст. 171 КПК України строку клопотання до суду чи виклику його для розгляду клопотання слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду не має, заявник просить слідчого суддю визнати протиправною бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000105 від 12.07.2024 року за ч.3 ст.368, ч. 1 ст. 114-1 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , та в якій ОСОБА_3 , на даний час тимчасово проживає відповідно до протоколу обшуку від 14.02.2025 року, а саме мобільного телефону «Iphone 13» в корпусі темно-синього кольору в чохлі фіолетового кольору, НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , модель А2633 з сім карткою абонентський номер НОМЕР_3 ; Зобов?язати слідчого або прокурора негайно повернути йому, як власнику. тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , та в якій він, ОСОБА_3 , на даний час тимчасово проживає, відповідно до протоколу обшуку від 14.02.2025 року, а саме мобільний телефон «Iphone 13» в корпусі темно-синього кольору в чохлі фіолетового кольору, IMEI НОМЕР_4 . IMEI НОМЕР_2 , модель А2633 з сімкарткою абонентський номер НОМЕР_3 .

На підставі чого заявник вказану бездіяльність слідчого вважає такою, що суперечить вимогам КПК України.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні подану скаргу підтримав, просив слідчого суддю її задовольнити.

Представник Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, прокурор в призначене судове засідання не з`явилися.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, заслухавши доводи заявника, приходить до наступного висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбачені ч.6 ст.131 Кримінального-процесуального кодексу України, є тимчасове вилучення майна.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Відповідно до ст.ст. 7, 22, 26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, у п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України зазначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Так, відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Частиною другою зазначеної статті передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

При цьому, оцінка підстав віднесення певного майна до категорії тимчасово вилученого в розумінні ст. 167 КПК України залежить також від процесуального порядку його одержання органом досудового розслідування.

Тобто, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного або осіб,у володінні яких перебуває зазначене майно і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом без накладення на нього арешту відсутня.

Майно, щодо якого розглядається питання про повернення, було вилучене в ході обшуку 14.02.2025 року, на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_4 від 12 лютого 2025 року (справа №308/126/25).

Статтею 169 КПК України встановлено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

В даному випадку, з матеріалів скарги, не надається за можливе встановити, що заявник або власник майна звертались до прокурора або слідчого з заявою або клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 лютого 2025 року клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000105 від 12.07.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 368, частиною першою статті 114-1 КК України про накладення арешту на майно- задоволено. Накладено арешт на майно, яке вилучене 14.02.2025 в ході проведення обшуку, а саме: мобільний телефон марки «Iphone» моделі 13, IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , з карткою абоненського зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , упаковано в спец. пакет з логотипом «НПУ» PSP 1470080 - шляхом тимчасового обмеження права на відчуження, користування та розпорядження.

Щодо строку звернення з клопотанням

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

У відповідності до ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту .

З матеріалів судової справи слідує, що 14.02.2025 слідчими Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук квартири АДРЕСА_2 та 15.02.2025 засобами поштового зв`язку направлено до суду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна з додатками.

З матеріалів судової справи №308/18457/24 (провадження 1-кс/308/1077/25) слідує, що клопотання про арешт майна надійшло до суду 21.02.2025 року засобами поштового зв`язку.

Отже, клопотання прокурора про арешт майна подано у визначений абз. 2 ст. 5 ст. 171 КПК України строк.

Тобто відповідне клопотання про арешт майна було подано у строк визначений КПК України (поштовим зв`язком), після чого відбувався розгляд по суті.

За результатами розгляду клопотання про арешт, слідчий суддя дійшов висновку, що відповідне вилучене майно (телефони) відповідає ознакам речового доказу, та існує необхідність в накладенні арешту.

Ухвалою слідчого судді від 25 лютого 2025 року за результатами розгляду клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000105 від 12.07.2024 року накладено арешт на майно, яке вилучене 14.02.2025 в ході проведення обшуку, а саме: мобільний телефон марки «Iphone» моделі 13, IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , з карткою абоненського зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , упаковано в спец. пакет з логотипом «НПУ» PSP 1470080 - шляхом тимчасового обмеження права на відчуження, користування та розпорядження.

Відповідно таке майно не має статусу тимчасово вилученого і не підлягає поверненню, а наразі є арештованим. Втім, трансформація такого статусу майна в арештоване не позбавляє власника відповідного майна, а лише зумовлює інший правовий порядок його повернення, зокрема шляхом звернення з клопотанням про скасування арешту.

З огляду на встановлені у ході судового засідання обставини та факти, наявні у матеріалах справи матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність бездіяльності слідчого Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні скарги.

Керуючись статтями 303, 304, 306, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області у кримінальному провадженні №0000105 від 12.07.2024 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та зобов`язання вчинити певні дії- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата оголошення повного тексту ухвали у зв`язку з перебуванням судді у відпустці - 17.03.2025 о 08 год. 30 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1