Справа № 186/1636/24
Провадження № 1-кс/0186/301/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року м. Шахтарське.

Слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області - ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони по кримінальному провадженню, яке внесене до ЄРДР за №0000409 від 28 вересня 2024 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Миколаївці, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, освіта середня спеціальна, непрацюючого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немаючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра неперебуваючого, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого - ОСОБА_5 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а саме: у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

01 жовтня 2024 року ОСОБА_5 слідчим суддею Першотравенського міського суду Дніпропетровської області було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 26 листопада 2024 року.

21 листопада 2024 року постановою керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону строк досудового розслідування було продовжено до 29 грудня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року строк запобіжного заходу продовжено по 29 грудня 2024 року.

Для досягнення мети і завдань кримінального провадження на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, в обґрунтування продовження строку застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого покладається необхідність запобігання спробам:

п.1 ч.1 ст.177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Обвинувачений - ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки йому, на підставі достатніх вагомих доказів, повідомлено про підозру у скоєнні умисного, тяжкого злочину за який передбачена міра покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, у зв`язку з чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від суду з метою уникнення понесення покарання.

Невідворотність покарання за злочини вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, вказаний ризик підтверджується поведінкою обвинуваченого, який після вчинення кримінального правопорушення покинув місце злочину та переховувався від органів поліції.

П. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідка та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.

Обвинувачений може незаконно впливати на свідків та іншого обвинуваченого, у тому числі, шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

П. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Обвинувачений - ОСОБА_5 , може вчинити інше (аналогічне) кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, що також підтверджується репутацією самого обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини, вчинені проти власності, що свідчить про небажання його ставати на шлях виправлення, крім того, він не має постійного джерела доходу, у зв`язку з чим, перебуваючи на свободі, може вчинити аналогічні кримінальні правопорушення.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно ОСОБА_5 пов`язана з тим, що вказані запобіжні заходи будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

За таких обставин покладення обов`язків без застосування запобіжного заходу не може запобігти цим ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість обвинуваченого свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування.

З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено вищевказаними матеріалами існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; що обвинувачений має можливість переховуватися від суду, може здійснити вплив на свідків, тому що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути признаними, як менш небезпечними, ніж покарання і процедура виконання покарання, а також беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому, у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, його вік, посаду, репутацію, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій для запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо нього запобіжного заходу - тримання під вартою як до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Отже, досягнення мети, визначеної у ст. 177 КПК України, наразі можливе виключно шляхом взяття під варту обвинуваченого.

У зв`язку з викладеним просить слідчого суддю продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на строк - 60 діб, але не пізніше ніж до підготовчого судового засідання.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання та просив його задовільнити.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати більш м`який запобіжний захід: у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшла наступного висновку.

Згідно ч.6 ст.199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше, ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого не розпочато, підготовче судове засідання не призначене.

Обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення та обґрунтованість обвинувачення, викладені прокурором у письмовому вигляді в клопотанні, висвітлювалися слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого - ОСОБА_5 .

На підставі досліджених в судовому засіданні матеріалів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 01 жовтня 2024 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, з визначенням застави у розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 75 700 гривень.

Керівником Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону 21 листопада 2024 року винесено постанову про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 29 грудня 2024 року.

26 листопада 2024 року слідчим суддею Першотравенського міського суду Дніпропетровської області продовжено строк запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на 34 дні, тобто до 29 грудня 2024 року.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановила, що доводи, викладені в клопотанні, є обґрунтованими, а вказані ризики об`єктивно існують.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, існує у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого, умисного кримінального правопорушення, яке карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років, розуміючи тяжкість понесення покарання, у разі визнання його винним, останній, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, існує у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою спотворення доказової бази по кримінальному провадженню, може незаконно впливати на потерпілу та свідків, місце проживання яких йому відоме, а також іншого обвинуваченого, з яким він знайомий особисто, шляхом погроз, умовлянь, обіцянок чи інших незаконних дій, з метою зміни ними показань, які його викривають.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, існує у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не має постійного джерела доходу.

Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

У відповідність вимог ст.178 КПК України слідчий суддя враховує вагомість доказів обґрунтованість підозри, тяжкість покарання за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання від семи до десяти років позбавлення волі, вік, стан здоров`я та особу ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні корисливого тяжкого злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

Враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, зазначені вище, приходжу до висновку, що дійсно існують ризики, що перебуваючи на свободі останній може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу та іншого обвинуваченого, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Врахувавши дійсні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за дійсні доводи прокурора про те, що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.

Зазначені висновки засновані перед усім на тому, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а також прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до ОСОБА_5 такого виду запобіжного заходу, як особисте зобов`язання.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України, і зобов`язалися за необхідності доставити його до суду на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до нього такого виду запобіжного заходу, як особиста порука, не виявляється можливим.

Беручи до уваги наведені вище обставини, вважаю за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ч.3 ст.183 КПК України, відповідно до яких при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя визначає суму застави двадцять п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 гривень), що складає 75 700 гривень, що буде достатньо для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч.ч.1,2 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

Враховуючи характеризуючі дані обвинуваченого, те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу та іншого обвинуваченого, вчинити інше кримінальне правопорушення, вважаю за необхідне продовжити застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 30 днів.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-187, 193-199, 369-372, 376, 309 КПК України, - слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого - ОСОБА_5 , задовільнити.

Продовжити тримання обвинуваченого - ОСОБА_5 , під вартою строком на 30 (тридцять) днів - з 26 грудня 2024 року по 24 січня 2025 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

Визначити заставу у розмірі двадцяти п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 75 700 (сімдесят п`ять тисяч сімсот) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави, вважати, що ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді застави та покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатись з місця проживання без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, прибувати до прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою вимогою, а також утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілою та іншим обвинуваченим.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що, якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до прокурора та суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .

Ухвала оголошена, копію ухвали отримала «26» грудня 2024 року о «_____» годині «____» хвилин.

_____________ ОСОБА_6