СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1791/25
ун. № 759/6377/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , та подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 березня 2025 року за № 0001112, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який не одружений, з середньою освітою, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 12.11.2013 року за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки; вироком Святошинського районного суду м. Києва від 28.04.2014 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі; вироком Святошинського районного суду м. Києва від 08.01.2019 року за ч. 2 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 березня 2025 року за № 0001112, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Дане клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим відділом Святошинського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001112 від 25.03.2025 року, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово засудженим за скоєння умисних кримінальних правопорушень з корисливих мотивів, які в установленому законом порядку не погашені, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно в умовах воєнного стану вчинив новий умисний злочин, за наступних обставин:

24.03.2025 року, приблизно о 13 годині ОСОБА_4 , перебуваючи на території Святошинського району міста Києва, а саме між будинками за адресою: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , повторно, в умовах воєнного стану, відкрито викрав чуже майно, що належить ОСОБА_6 , яким розпорядився на власний розсуд, завдавши останній майнової шкоди, на суму 4000 гривень.

Так, ОСОБА_4 , 24.03.2025 року, приблизно о 13 годині не маючи джерел заробітку, перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, вирішив відкрито викрасти чуже майно. Перебуваючи поблизу будинку № 52 по вул. Ореста Васкула в м. Києві, помітив раніше незнайому йому ОСОБА_6 1953 р.н., яка в той час йшла вулицею, у якої на вухах були золоті сережки.

В цей час, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілої, ОСОБА_4 оминувши ОСОБА_6 пройшовши навпроти неї та різко розвернувшись підійшов ззаду, де шляхом ривка, із заподіянням болю потерпілій, зірвав з правого вуха останньої золоту сережку, вартістю 4000 гривень та з місця вчинення кримінального правопорушення втік у невідомому напрямку, а відкрито викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

26.03.2025 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: даними заяви потерпілої ОСОБА_6 , 1953 р.н. про вчинення відносно неї кримінального правопорушення; даними протоколу допиту потерпілої ОСОБА_6 , яка повідомила про обставини вчинення відносно неї насильницького злочину та можливістю впізнати особу злочинця, оскільки добре його розгледіла; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_7 , який повідомив про обставини вчинення злочину свідком якого він був та повідомив що зможе впізнати особу, яка вчинила грабіж, оскільки зміг його запам`ятати та розгледіти; даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за участі потерпілої ОСОБА_6 ; даними протоколу про пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_7 ; даними протоколу огляду місця події за участі ОСОБА_4 у якого було виявлено та вилучено відкрито викрадену сережку потерпілої ОСОБА_6 , іншими матеріалами в їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України сторона обвинувачення вважає, що на сьогоднішній день наявні ризики, передбачені у п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме про те, що підозрюваний ОСОБА_4 у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може вчинити спроби: переховуватися від органу досудового слідства та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків; ??продовжити та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

У судому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, з підстав зазначених в ньому та просив його задовольнити.

У судому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього додатки, слідчий суддя дійшов такого висновку.

У судовому засіданні встановлено, що Слідчим відділом Святошинського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001112 від 25.03.2025 року.

26.03.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо оцінки слідчою суддею обґрунтованості підозри, то слід зазначити, що вимога обґрунтованої (розумної) підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Отже, на початковій стадії розслідування слідча суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду (рішення у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32; рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування». Крім того, на початковій стадії розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: даними заяви потерпілої ОСОБА_6 , 1953 р.н. про вчинення відносно неї кримінального правопорушення; даними протоколу допиту потерпілої ОСОБА_6 , яка повідомила про обставини вчинення відносно неї насильницького злочину та можливістю впізнати особу злочинця, оскільки добре його розгледіла; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_7 , який повідомив про обставини вчинення злочину свідком якого він був та повідомив що зможе впізнати особу, яка вчинила грабіж, оскільки зміг його запам`ятати та розгледіти; даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за участі потерпілої ОСОБА_6 ; даними протоколу про пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_7 ; даними протоколу огляду місця події за участі ОСОБА_4 у якого було виявлено та вилучено відкрито викрадену сережку потерпілої ОСОБА_6 , іншими матеріалами в їх сукупності.

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, правильність кваліфікації його дій, належність та допустимість доказів на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже, про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя дійшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження, та особу ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Вирішуючи питання про існування, передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя враховує те, що ризиками у даному випадку є дії, які можуть вчинятися з високим ступенем ймовірності.

Так, слідчий суддя вважає, що прокурор у судовому засіданні довів, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні; продовження вчинення цього або іншого кримінального правопорушення.

За таких обставин, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК.

При цьому, слідчий суддя враховує, що сама по собі тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, яке інкримінується підозрюваному не є виправданням застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак, суворість такого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення кримінальних правопорушень.

Також слідчий суддя, на виконання вимог ст. 178 КПК України, приймає до уваги дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , а саме те, що він не одружений, пільг та утриманців не має, офіційно не працює, раніше судимий.

Враховуючи наведене, переслідуючи мету захисту інтересів суспільства, які очевидно переважають в даному випадку принцип поваги до особистої свободи, зважаючи, що надані органом досудового розслідування докази про причетність підозрюваного до вчинення злочину є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, а також доведеність в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а перебування підозрюваного під вартою буде виправданим за вказаних умов та таким, що не порушуватиме принципу пропорційності, та не буде свавільним.

При цьому, на даному етапі досудового розслідування жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти зазначеним ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Крім того, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не вбачає підстав для застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 193-197, 309, 369-372, 376 КПК України, слідча суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого задовольнити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування строком на 60 днів, тобто до 25 травня 2025 року включно та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взяти під варту в залі суду негайно.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вручити підозрюваному та прокурору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Повний текст ухвали оголошено 28 березня 2025 року об 11 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1