У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого та скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, згідно з якою просить:

визнати протиправною бездіяльність старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 щодо не розгляду клопотання від 13.12.2024 адвоката ОСОБА_3 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000465 від 28.10.2024 протягом трьох днів з моменту подання;

постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання від 19.12.2024 визнати протиправною і скасувати;

зобов`язати старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 або іншу уповноважену особу негайно прийняти рішення/винести вмотивовану постанову про задоволення клопотання від 13.12.2024 адвоката ОСОБА_3 про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, надіслати таке рішення/постанову захиснику та надати усі матеріали кримінального провадження №0000465 від 28.10.2024 для ознайомлення.

На обґрунтування скарги захисник посилається на те, що 28.10.2024 було внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за №0000465. 13.12.2024 підозрюваного затримано та повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 332 КК України у вказаному провадженні. 13.12.2024 він, як захисник підозрюваного подав електронною поштою старшому слідчому відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 клопотання про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, в якому просив: 1) надати для ознайомлення та копіювання усі матеріали зазначеного досудового розслідування/кримінального провадження, що містяться в інформаційно-телекомунікаційній системі досудового розслідування (ч. 3 ст. 106-1, ч. 3 ст. 221 КПК України); 2) надати усі матеріали зазначеного досудового розслідування/кримінального провадження для ознайомлення та зняття фотокопій, в т.ч. в електронній формі (на цифрових носіях), або можливість для їх скопіювання на свій цифровий носій; 3) надати для ознайомлення усі речові докази, які наявні в матеріалах зазначеного досудового розслідування/кримінального провадження.

Слідчий не розглянув клопотання протягом трьох днів з моменту подання, тобто до 18.12.2024, як цього вимагає ч. 1 ст. 220 КПК України, чим порушив право захисника на розгляд клопотання у встановлений законом строк.

19.12.2024 слідчий прийняв постанову, якою відмовив у задоволенні зазначеного клопотання.

Підставою відмови стало те, що слідчий надав йому копії усіх матеріалів досудового розслідування в додатку до клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного.

Оскаржувана постанова слідчого є незаконною з таких підстав, що слідчий не звернув увагу, що прохальна частина клопотання містить три окремі прохання. Однак слідчий їх окремо не розглянув. В клопотанні крім прохання надати матеріали кримінального провадження для ознайомлення є й прохання надати речові докази та усі матеріали зазначеного досудового розслідування/кримінального провадження, що містяться в інформаційно-телекомунікаційній системі досудового розслідування.

Захисник вказує, що слідчий відмовив у наданні матеріалів для ознайомлення не з підстав, передбачених законом. Твердження слідчого про надання йому усіх наявних матеріалів кримінального провадження документально не доведено і не підтверджено слідчим. Не надавши захиснику матеріали для ознайомлення, слідчий тим самим перешкодив стороні захисту встановити назви тих матеріалів/документів кримінального провадження, які вже зібрані і спланувати заходи захисту. Закон надає право слідчому не надавати стороні захисту певні матеріали досудового розслідування для ознайомлення за певних умов, але не надає право слідчому приховувати назви усіх документів, які зібрані у кримінальному провадженні. Слідчий, не надаючи матеріали досудового розслідування для ознайомлення, тим самим зловживає своїм правом, незаконного приховуючи факти наявності певних матеріалів. Не надаючи інформацію про назви усіх документів, їх реквізити слідчий тим самим перешкоджає з`ясувати, чи відносяться ненадані для ознайомлення документи до загальнодоступних, до матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві чи тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Тому протиправна постанова і бездіяльність слідчого унеможливлює перевірку дій слідчого на предмет дотримання ним припису ч. 1 ст. 221 КПК України.

Сторона захисту вважає, що слідчий на підставі ч. 1 ст. 221 КПК України зобов`язаний був надати усі документи досудового розслідування, оригінали яких знаходиться в матеріалах досудового розслідування та усі інші документи досудового розслідування, за винятком: матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві; матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню із зазначенням назв, дати цих документів та кількості аркушів кожного документа.

Сторона захисту оскаржує постанову і бездіяльність слідчого, яка порушує права підозрюваного та сторони захисту ефективно захищатися, в порядку п. п. 1, 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні такої процесуальної дії, яку він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, а саме, у разі повної чи часткової відмови прийняти рішення вмотивовану постанову в порядку ст. 220 КПК України протягом трьох днів, в якій навести передбачене законом обґрунтування ненадання усіх матеріалів досудового розслідування для ознайомлення. Натомість слідчий таку вмотивовану постанову не прийняв, а склав невмотивовану. Не прийнявши вмотивоване рішення, слідчий не набув право не надавати усі матеріали досудового розслідування для ознайомлення стороні захисту. Отже, слідчий допустив протиправну бездіяльність, не винісши вмотивоване рішення, не надіславши його захиснику і не надавши стороні захисту усі матеріали досудового розслідування для ознайомлення.

Підозрюваний та сторона захисту в результаті протиправної бездіяльності слідчого позбавлені відомостей про усі матеріали досудового розслідування, що унеможливлює вжиття усіх ефективних заходів і використання усіх засобів спростування підозри. Слідчий прийняв невмотивовану постанову, яка не передбачена законом, а неприйняття вмотивованого рішення за наслідками розгляду поданого захисником клопотання є бездіяльністю. Ненадання матеріалів кримінального провадження захиснику для ознайомлення є протиправною бездіяльністю та перешкоджанням наданню адвокатської допомоги.

Захисник у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву про розгляд скарги за відсутності підозрюваного та захисника, зазначивши, що скаргу підтримують та просять задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, однак подав заяву, відповідно до якої просить розглянути скаргу без його участі. Просить відмовити у задоволенні скарги. З приводу доводів адвоката про те, що йому не надано для ознайомлення речові докази та матеріали кримінального провадження слідчий зазначив, що наведена вимога належить до дискреційних повноважень слідчого.

Дослідивши додані до скарги матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000465, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України.

13.12.2024 у рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: організація та сприяння незаконному переправленню особи через державний кордон України шляхом надання порада, вказівок, усуненням перешкод, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, та ч. 3 ст. 369 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: пропозиція та надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду та в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.12.2024 (справа №308/19948/24, провадження №1-кс/308/7452/24) задоволено клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Обрано відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

13.12.2024 адвокат ОСОБА_3 , як захисник підозрюваного ОСОБА_4 , подав електронною поштою старшому слідчому відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 клопотання про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, в якому просив: 1) надати для ознайомлення та копіювання усі матеріали зазначеного досудового розслідування/кримінального провадження, що містяться в інформаційно-телекомунікаційній системі досудового розслідування (ч. 3 ст. 106-1, ч. 3 ст. 221 КПК України); 2) надати усі матеріали зазначеного досудового розслідування/кримінального провадження для ознайомлення та зняття фотокопій, в т.ч. в електронній формі (на цифрових носіях), або можливість для їх скопіювання на свій цифровий носій; 3) надати для ознайомлення усі речові докази, які наявні в матеріалах зазначеного досудового розслідування/кримінального провадження.

Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 19.12.2024 у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000465 від 28.10.2014, яке 16.12.2024 надійшло до слідчого управління ГУНП в Закарпатській області відмолено.

Вказану постанову слідчим мотивовано тим, що 13.12.2024 у межах даного кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_4 було подано клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з копіями матеріалів до нього, а також перед тим було надано інший примірник, у електронному вигляді, вказаного клопотання з аналогічними копіями матеріалів кримінального провадження №0000465 від 28.10.2024, підозрюваному ОСОБА_6 та його захиснику ОСОБА_3 . Розглянувши дане клопотання, орган досудового розслідування вважає, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає у зв`язку з тим, що орган досудового розслідування надав підозрюваному ОСОБА_6 та його захиснику ОСОБА_3 всі наявні на даний час копії матеріалів кримінального провадження разом з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, йoго представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до приписів ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно з ч. 1 ст. 221 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

З огляду на приписи ст. 220 КПК України, слідчий зобов`язаний розглянути подане клопотання з дотриманням положень кримінального процесуального закону, а саме виконати вимоги як ч. 1, так і ч. 2 ст. 220 КПК України.

Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що за результатами розгляду клопотання захисника слідчим винесено постанову від 19.12.2024 про відмову у задоволенні клопотання, яка відповідає вимогам ст. 110 КПК України з огляду на зазначення у ній зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів прийнятого рішення, їх обґрунтування та посилань на відповідні положення КПК України.

Отже, проаналізувавши оскаржувану постанову, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчий розглянув вказане клопотання та в межах своїх повноважень прийняв обґрунтоване процесуальне рішення, із яким слідчий суддя погоджується.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог кримінально процесуального закону, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Таким чином, слідчий діяв в межах наданих йому повноважень, згідно з нормами чинного законодавства, а відтак, вимога скарги у частині скасування постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотання від 19.12.2024 до задоволення не підлягає.

Разом з тим, щодо вимоги захисника визнати протиправну бездіяльність слідчого та зобов`язати слідчого винести вмотивовану постанову про задоволення клопотання від 13.12.2024, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду на викладене, вимога скарги про визнання бездіяльності слідчого протиправною не підлягає розгляду в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України. При цьому право слідчого судді визнавати протиправною бездіяльність слідчого не передбачено положеннями КПК України.

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з положеннями п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені процедурою, визначеною кримінальним процесуальним законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

За змістом ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно зі ст. 220 КПК України вирішення питань щодо заявленого клопотання належить до дискреційних повноважень слідчого (детектива), та не віднесено до компетенції слідчого судді.

Виходячи з наведених норм законодавства України та беручи до уваги дискреційні повноваження слідчого у кримінальному провадженні, слідчий суддя не вбачає правових підстав для задоволення поданої скарги в частині зобов`язання слідчого винести вмотивовану постанову про задоволення клопотання від 13.12.2024.

За урахуванням наведеного, дослідивши оскаржувану постанову слідчого та врахувавши доводи захисника, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з огляду на обґрунтованість такого рішення та відсутність порушень слідчим вимог КПК України під час винесення постанови про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 376 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого та скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1