Справа № 216/6807/24
провадження 1-в/216/64/25
УХВАЛА

іменем України

02 квітня 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду, у місті Кривому Розі, подання Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування звільнення засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має базову середню освіту, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей або інших непрацездатних осіб не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання,-

в с т а н о в и в:

За вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.10.2024 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років. Відповідно до положень статей 75, 76 КК України ОСОБА_4 було звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, з встановленням судом іспитового строку 3 роки. Зокрема, судом покладено на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

14.03.2025 року до суду надійшло клопотання (подання) Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання.

Прокурор у судовому засіданні щодо задоволення подання не заперечував, надав заяву про здійснення судового провадження без застосування технічних засобів фіксації процесу.

Представник Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд подання за її відсутності, подання підтримує та просить задовольнити.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Суд, проаналізувавши матеріали подання, матеріали кримінального провадження, встановив наступне.

Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.10.2024 затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 25.09.2024 між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження №0001334 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, та злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та призначене узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років. Відповідно до положень статей 75, 76 КК України останнього було звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, з встановленням судом іспитового строку 3 роки, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

20.11.2024 уповноваженим органом з питань пробації було прийнято до виконання зазначений вирок суду. 08.01.2025 засудженого ознайомлено з порядком здійснення нагляду за особами звільненими від відбування покарання з випробуванням. Засуджений зобов`язався виконувати покладені судом обов`язки належним чином. Проте, 09.01.2025, 16.01.2025, 23.01.2025, 06.02.2025 без поважної причини не з`явився для реєстрації до органу пробації. Згідно з письмовим поясненнями від 13.02.2025 засуджений не з`явився на реєстрацію, так як перебував вдома, займався збором металобрухту та доглядав малолітню дитину. 13.02.2025 ОСОБА_4 був попереджений письмово про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням і направлення для відбуття призначеного покарання.

Разом з цим, ОСОБА_4 повторно, 27.02.2025 та 06.03.2025 без поважної причини не з`явився для реєстрації до органу пробації. Згідно з письмовим поясненнями від 13.03.2025 засуджений не з`явився на реєстрацію, так як забув прийти. 13.03.2025 засуджений був попереджений про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням і направлення для відбуття призначеного покарання.

Таким чином, засуджений ОСОБА_4 не виконує порядок та умови відбування покарання з випробуванням, ігнорує обов`язки покладені на нього судом, на шлях виправленням не став, не виконує заходи, передбачені індивідуальним планом роботи та пробаційною програмою.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконає покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Поряд з цим, згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 20 березня 2019 року, у справі №638/15818/14-к за змістом статей 471, 472, 475 КПК України положення угоди щодо узгодженого сторонами покарання та згоди підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням є такими, що зобов`язують суд призначити узгоджене сторонами покарання, якщо він дійде висновку про можливість затвердження угоди. Разом із тим, ні положення статей 471, 472 КПК України, ні зміст самої угоди про примирення чи визнання винуватості не можуть тлумачитись як такі, що визначають певну особливу матеріально-правову природу призначеного на підставі угоди покарання, що відрізняється від аналогічного покарання, призначеного судом при здійсненні кримінального провадження в загальному порядку (без угоди), або вказують на певний особливий порядок відбування такого покарання, оскільки це суперечитиме положенням кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, які відповідних особливостей не визначають.

У зв`язку з цим ухилення від відбування покарання, призначеного судом на підставі угоди, не можна розглядати як умисне невиконання засудженим угоди про примирення або про визнання винуватості в розумінні ч. 5 ст. 476 КПК України та ст. 389-1 КК України. Натомість відповідне діяння підлягає кваліфікації за відповідною частиною ст. 389 або ст. 390 КК України (у залежності від виду покарання).

Враховуючи наведене, суд вважає, що подання Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням ОСОБА_4 для відбування призначеного за вироком суду покарання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України суд,-

п о с т а н о в и в:

Подання Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання - задовольнити.

Скасувати звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та направити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання, призначеного за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.10.2024, яким його засуджено за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, 70 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_6