В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2025 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки кримінальне провадження № 0000293 від 05.10.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця п. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, мешкає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, отримав повну вищу освіту за спеціальністю "правоохоронна діяльність" у Юридичній академії Міністерства внутрішніх справ України, не працює, не одружений, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , та їхньою малолітньою донькою ОСОБА_5 . В порушення вимог ст. 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», знаходячись за місцем свого проживання систематично вчиняв по відношенню до своєї малолітньої доньки ОСОБА_5 дії психологічного насильства, які проявлялись у словесних образах потерпілої, нецензурній лайці на її адресу, що призвело до психологічних страждань останньої.

07.01.2024 на ОСОБА_4 , складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме за вчинення психологічного насильства відносно доньки ОСОБА_5 , що виразилося у висловлюванні нецензурною лайкою.

Постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17.01.2024 ОСОБА_4 відповідно до складеного протоколу від 07.01.2024 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

08.07.2024 на ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме за вчинення психологічного насильства відносно доньки ОСОБА_5 , що виразилося у вчиненні сварки з останньою та висловлюванні нецензурною лайкою.

Постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23.07.2024 ОСОБА_4 відповідно до складеного на нього протоколу від 08.07.2024 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

В подальшому ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, належних висновків для себе не зробив, та 25.09.2024, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, передбачаючи суспільну небезпеку своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, вчинив по відношенню до своєї малолітньої доньки ОСОБА_5 психологічне насильство, що виразилося у систематичному висловлюванні словесних образ та погроз щодо неї та призвело до її психологічних страждань потерпілої.

Відповідно до висновку судово-психологічної експертизи № 920 від 30.10.2024 встановлено, що на даний час ОСОБА_5 перебуває в стані сталої психоемоційної напруги, що супроводжується підвищеною тривожністю ,напруженістю, побоюваннями та постійним очікуванням конфліктів з батьком, острахом за свою безпеку, порушенням сну, зниженим настроєм, ускладненнями побудови перспектив, відчуттям зовнішнього тиску, неможливості вплинути на ситуацію, і допомогти собі, знаходиться під впливом зовнішніх чинників, які сприймає як болісні та пригнічуючі. Описані обставини зумовлюють порушення нормальної життєдіяльності, зростання, формування, розвитку та відпочинку малолітньої особи, тривале погіршення умов повсякденного функціонування, наявність постійних конфліктних умов, необхідність систематичного залучення додаткових ресурсів для відновлення самовладання, чим істотно знижують загальну якість життя ОСОБА_5 , ушкоджують її соціальне функціонування.

Наявний у ОСОБА_5 на даний час емоційний стан (сталої психоемоційної напруги) зумовлений (перебуває у причинно-наслідковому зв`язку) агресивною поведінкою її батька.

Конфліктна поведінка ОСОБА_4 постає для ОСОБА_5 психотравмуючою та викликає формування в фіксацію негативних психоемоційних змін досліджуваної.

Отже, вказаними діями, ОСОБА_4 заподіював своїй доньці ОСОБА_5 систематичні психологічні страждання, що завдали шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, а саме домашнє насильство щодо малолітньої особи, тобто систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї малолітньої доньки, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину та вказані в обвинувальному обставини визнав. Разом з тим, обвинувачений пояснював, що дійсно міг грубо висловитися на адресу своєї доньки, але при цьому наполягав, що він її не бив. ОСОБА_4 вказував, що на його думку агресивну поведінку (яка за твердженнями обвинуваченого виразилася у тому, що він щось "гаркнув" та "легенько постукав пальцями" по вікну, від чого випало скло, яке він сам через п`ятнадцять хвилин замінив) спровокувала сама потерпіла, котра не впустила батька до хати і не дала йому води. ОСОБА_4 також підтвердив, що подібні дії ним вчинялися неодноразово, але наполягав на тому, що донька його обзиває, після чого викликає поліцію, а на спроби обвинуваченого помиритися донька не погоджувалася. Також ОСОБА_4 пояснював, що його агресивна реакція була захистом від такої поведінки доньки, але він ніколи не застосовував насильства до неї, не бив її. Також обвинувачений наполягав, що він зараз проживає окремо від потерпілої, але намагається утримувати доньку не зважаючи на відсутність у нього постійної роботи та доходу.

Разом з тим, докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, обвинувачений не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини скоєного ним кримінального проступку, зокрема попередні притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства та висновок експертизи.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується також дослідженими у судовому доказами у їхній сукупності.

Так, допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_8 пояснював, що він живе за дві хати від будинку потерпілої і товаришує з обвинуваченим, вважаючи обвинуваченого хорошим, працьовитим чоловіком. Водночас, свідок підтвердив, що неодноразово чув, як ОСОБА_4 висловлював образи на адресу потерпілої ОСОБА_5 та підтвердив, що обвинувачений одного разу побив вікна у їхньому будинку, коли нетверезий прийшов до доньки. Також свідок підтверджував, що бачив, як приїжджала поліція, але причин не знає.

Обвинувачений ОСОБА_4 є батьком малолітньої потерпілої ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_2 від 19.01.2012.

Відповідно до матеріалів звернення ОСОБА_9 , ЄО № 5205 від 30.12.2023, близько 18:00 год. 20.12.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов додому, де під час розмови з донькою, ОСОБА_5 , виникла сварка, під час якої він висловлювався нецензурною лайкою, у зв`язку з чим щодо ОСОБА_10 складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до матеріалів звернення ОСОБА_6 , ЄО № 3070 від 01.07.2024, близько 11:00 год. 01.07.2024 ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до домогосподарства колишньої співмешканки, де голосно кричав, вибивав двері та висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї доньки, ОСОБА_5 , у зв`язку з чим щодо ОСОБА_10 складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до постанови судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13.11.2019, справа №532/2680/19, ОСОБА_4 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП за фактом вчинення 11.11.2019 психологічного насильства щодо співмешканки - ОСОБА_6 , а саме: перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння ображав її нецензурною лайкою.

Відповідно до постанови судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17.12.2020, справа №532/2306/20, ОСОБА_4 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП за фактом вчинення 13.09.2020 психологічного насильства щодо співмешканки - ОСОБА_6 , а саме: перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння висловлювався на її адресу нецензурною лайкою.

Відповідно до постанови судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17.12.2020, справа №532/2307/20, ОСОБА_4 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП за фактом вчинення 19.09.2020 психологічного насильства щодо співмешканки - ОСОБА_6 , а саме: перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та ображав.

Відповідно до постанови судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17.01.2024, справа №532/121/24, ОСОБА_4 приятгнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП за фактом вчинення 30.12.2023 психологічного насильства стосовно доньки - ОСОБА_5 , а саме: перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння лаявся на її адресу нецензурною лайкою.

Відповідно до постанови судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23.07.2024, справа №532/1675/24, ОСОБА_4 притягнути до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП за фактом вчинення 01.07.2024 психологічного насильства стосовно співмешканки - ОСОБА_6 , та доньки - ОСОБА_5 , а саме: перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку та висловлювався нецензурною лайкою, на зауваження не реагував

Таким чином, наданими суду доказами підтверджена систематичність вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства психологічного характреру.

Під час досудового розслідування малолітня потерпіла ОСОБА_5 09.10.2024 допитана у спеціалізованій службі "Простір захисту та підтримки в процесі правосуддя дітей, які постраждали або стали свідками насильства (модель "Барнахус")" із застосуванням відеофіксації. Під час допиту малолітня пояснювала, що востаннє ОСОБА_4 ображав її близько тижня тому (відносно дати допиту), з лютого 2024 року з ними разом не проживає. Потерпіла пояснювала, що коли вони проживали разом батько ображав її якщо йому щось не подобалося майже кожного дня. Також пояснювала, що батько часто приходить після того, як почав жити окремо, але ОСОБА_5 закривається і стоїть під дверима, щоб батько їх не відкрив, бо обвинувачений намагався їх виламувати. Також вказувала, що така його поведінка почалася, коли потерпілій було близько 5 років.

З огляду на позицію всіх учасників справи, у тому числі обвинуваченого, які вважали за необхідне прийняти до уваги результати вказаного допиту та за недоцільне допитувати малолітню потерпілу в судовому засіданні, відповідний допит судом не проводився.

Потерпіла ОСОБА_5 є ученицею 7 класу Придніпрянського ліцею Кобеляцької міської ради Полтавської області, на обліках лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває і за відповідною допомогою до лікарні не зверталася.

За місцем навчання характеризується позитивно. За характером скромна, весела, товаристська, стримана, врівноважена та самостійна.

Відповідно до висновку експерта № 920 від 30.10.2024 за результатами судово-психологічної експертизи ОСОБА_5 на даний час ОСОБА_5 перебуває в стані сталої психоемоційної напруги, що супроводжується підвищеною тривожністю, напруженістю, побоюванням та постійним очікуванням конфліктів з батьком, острахом за свою безпеку, порушенням сну, зниженим настроєм, ускладненнями побудови перспектив, відчуттям зовнішнього тиску, неможливості вплинути на ситуацію і допомогти собі, знаходиться під впливом зовнішніх чинників, які сприймає як болісні та пригнічуючі. Описані обставини зумовлюють порушення нормальної життєдіяльності, зростання, формування, розвитку та відпочинку малолітньої особи, тривале погіршення умов повсякденного функціонування, наявність постійних конфліктних умов, необхідність систематичного залучення додаткових ресурсів для відновлення самовладання, чим істотно знижують загальну якість життя ОСОБА_5 , ушкоджують її соціальне функціонування. Наявний у ОСОБА_5 на даний час емоційний стан (сталої психоемоційної напруги) зумовлений (перебуває у причинно-наслідковому зв`язку) агресивною поведінкою її батька. Конфліктна поведінка ОСОБА_4 постає для ОСОБА_5 психотравмуючою та викликає формування й фіксацію негативних психоемоційних змін досліджуваної.

Аналіз наведених доказів безперечно свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство стосовно малолітньої доньки за обставин, викладених в обвинувальному акті, а тому кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України.

Отже, проаналізувавши наведені докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої особи.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, особу винного, відсутність обставин, які пом`якшують, та наявність обставин, які обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 хоча й визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, належних висновків для себе не зробив і домашнє насильство розуміє виключно як фізичне та не пов`язує можливість завдання шкоди із діями психологічного характеру, тобто, належно не усвідомлює протиправність та серйозність таких дій; характеристику особи, його поведінку як під час скоєння правопорушення, так і після цього, ставлення до скоєного.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, не працює, часто зловживає алкогольними напоями, компрометуючі матеріали до старостинського округу не надходили. Також суд враховує, що відповідно до досудової доповіді, складеної щодо ОСОБА_4 , органом пробації зроблений висновок про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства. Разом з тим, органом пробації зроблений висновок про те, що ОСОБА_4 не усвідомлює серйозність наслідків своїх протиправних дій, часто проявляє агресію (фізичну або вербальну) відносно оточуючих, алкоголь чинить помітний шкідливий вплив на спосіб життя.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне та доцільне призначити ОСОБА_4 покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у виді громадських робіт на строк двісті сорок годин.

Водночас, враховуючи, що вчинений ОСОБА_4 злочин пов`язаний з домашнім насильством відносно малолітньої особи, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи у виді встановлення заборони перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства, тобто ОСОБА_5 , обмеження спілкування з дитиною та направлення ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників.

Щодо ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20.11.2024 обраний запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні у виді особистого зобов`язання строко до 18 січня 2025 року.

Клопотань про обрання, зміну чи продовження запобіжного заходу до набрання законної сили вироком суду учасники судового провадження не заявляли, а тому підстав для обрання такого заходу суд не має.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Витрати на залучення експертів у справі відсутні.

Майнова шкода у цьому кримінальному провадженні не завдана.

Речовий доказ - оптичний носій DVD-R диск, на якому зафіксовано допит неповнолітнього потерпілого, слід залишити у матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, та керуючись статтями 100, 174, 314, 373, 374, 376, 377, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

На підставі п.1, 2, 5 ч.1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, та покласти на ОСОБА_4 обов`язок у виді:

- заборони перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на три місяці;

- обмеження спілкування з дитиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на три місяці;

- направлення ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників строком на три місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

Речовий доказ - оптичний носій DVD-R диск, на якому зафіксовано допит неповнолітнього потерпілого, залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляцiйного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя