Справа № 944/1021/25
Провадження №1-кп/944/1023/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2025м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні м.Яворові, кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 23.01.2025 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Немирів Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньо-спеціальною освітою, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 , в кінці липня 2024 року (більш точний час не встановлений в ході досудового розслідування), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, керуючись прямим умислом спрямованим на незаконне поводження з бойовими припасами, без передбаченого законом дозволу, умисно, протиправно придбав, знайшовши поблизу смітника у подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , корпус гранати Ф-1, підривач типу УЗРГМ та тридцять п`ять патронів калібру 7,62х25мм, які в подальшому, незаконно переніс до свого місця проживання, а саме у кімнату будинку АДРЕСА_2 , де в подальшому, зберігав їх без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, 23.01.2025 в період часу з 07 год 11 хв до 10 год 55 хв працівниками Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області під час проведення обшуку на підставі ухвали Яворівського районного суду Львівської області, у кімнаті будинку АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_5 , виявлено корпус гранати Ф-1, підривач типу УЗРГМ та тридцять п`ять патронів із маркувальним позначеннями «38-88», є боєприпасами, патронами калібру 7,62мм ТТ (7,62х25), які призначені для стрільби із бойової, нарізної вогнепальної зброї, пістолетів моделі «ТТ», та пістолетів-кулеметів відповідного калібру, та які ОСОБА_5 протиправно зберігав за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, за ознаками незаконного носіння та придбання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

До суду обвинувальний акт надійшов з угодою про визнання винуватості.

Згідно із цією угодою ОСОБА_5 повністю визнає вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією його дій.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч.1 ст.263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди. Наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 , просить суд затвердити угоду про визнання винуватості від 27.02.2025.

Прокурор ОСОБА_3 вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 27.02.2025.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання за ч.1 ст.263КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Перевіряючи, чи відповідає узгоджене сторонами угоди покарання на відповідність загальним засадам призначення покарання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Таким чином, судом встановлено наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Враховуючи данні про особу обвинуваченого, а також його критичне ставлення до скоєного, суд вважає призначити ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання в межах встановленої санкції ч.1 ст.263 КК України.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим за участю захисника відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.

З огляду на вищенаведене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 27.02.2025 між прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 , слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у відповідності до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000059 від 23.01.2025 року між прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання зі встановленням іспитового строку 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави 7163,1 грн (сім тисяч сто шістдесят три) грн. 24 коп витрат за проведення експертизи.

Речові докази у кримінальному провадженні: тридцять п?ять патронів (після проведення експертизи спецпакет №6060467), корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1 та модернізований уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ (після проведення експертизи та проведення експериментального випробовування (підриву) залишки упаковано у спецпакет №AB3008414, який опечатано полімерною биркою №7617648 - знищити.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою, статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1