Справа № 504/267/25
Номер провадження 1-кп/504/504/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2025 рокус-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000265 від 22.10.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія Одеської області, громадянина України, українця за національністю, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, кулеметника третього стрілецького спеціалізованого відділення другого стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (Шквал) військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше судимого:

-вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 05.05.2023 року за ч.1 ст.190 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 11.07.2023 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 25.01.2024 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ч.4 ст.71 КК України частково приєднано 1 місяць та до відбуття всього визначено позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць;

-звільнений 12.07.2024 року з Арбузинської ВК умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

встановив:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000265 від 22.10.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

13.03.2025 року прокурор ОСОБА_6 звернувся на електронну адресу суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та просив його задовольнити, зазначивши, що ризики, враховані під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на даний час не зменшились та продовжують існувати. Інші, менш суворі запобіжні заходи, на думку прокурора, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та забеспечити його належну поведінку.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, адвокат ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває. Адвокат ОСОБА_5 зазначила, що ризики, викладені в клопотанні необґрунтовані та є припущеннями, а застава є непомірно високою, просили обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Дослідивши клопотання та вислухавши думки учасників судового засідання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

На підставі цього, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», п.32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 24.10.2024 року щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 60 днів, з утриманням на гаупвахті у Збройних силах України, а саме з 22.10.2024 року по 21.12.2024 року, з визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 гривень.

19.12.2024 року запобіжний захід щодо ОСОБА_4 продовжено строком на строк 36 днів, тобто до 23.01.2025 року.

21.01.2025 року запобіжний захід щодо ОСОБА_4 продовжено строком на строк 60 днів, тобто до 23.03.2025 року

Стороною обвинувачення доведені ризики, передбаченні ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись на волі, може:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, а саме, що він є раніше судимою особою, вчинив злочин під час умовно-дострокового звільнення, на момент вчинення якого проходив військову службу за мобілізацією на посаді кулеметника третього стрілецького спеціалізованого відділення другого стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (Шквал) військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», а також тяжкості покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним у скоєнні зазначеного злочину, суд приходить до висновку, що ризики, наведені у клопотанні є реальними.

Окрім того, суд враховує відсутність малолітніх та неповнолітніх дітей, дружини або утриманців у ОСОБА_4 , що вказує на відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків.

Наведені вище обставини свідчать, що застосування більш м`яких, окрім як тримання під вартою, запобіжних заходів не може запобігти виникненню ризикам, існування яких обґрунтовано прокурором.

Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в даному випадку виправдано наявністю справжніх інтересів суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Отже, на даному етапі кримінального провадження саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого і зможе запобігти цим ризикам.

Щодо клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника, адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, то на переконання судді, такий запобіжний захід не зможе в достатній мірі запобігти ризикам, визначеним в ст.177 КПК України та стороною захисту не наведено обставин, які б давали підстави для зміни обвинуваченому виду запобіжного заходу та доказів, підтверджуючих викладені у підготовчому судовому засіданні обставини.

Стороною захисту не наведено таких доводів, які б нівелювали існування вказаних вище ризиків. Обставин, які свідчать про можливість застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу під час розгляду клопотання не встановлено.

Всі обставини у сукупності свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам, у зв`язку із чим, суд вважає доцільним продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначається застава, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому заставу у розмірі 40 розмірів прожитого мінімуму для працездатних осіб, оскільки, саме такий розмір застави буде в достатній мірі гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і не буде завідомо непомірним для нього

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.177,182,183,199,314-316,369-372,376 КПК України, суд,

постановив:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника, адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, тобто до 17.05.2025 року включно, з утриманням на гаупвахті у Збройних силах України.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121120 гривень.

У випадку внесення застави покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками, що зазначені у реєстрі досудового розслідування;

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю.

3 моменту звільнення з-під варти з гауптвахти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, щодо якого застосований запобіжний захід у виді застави.

Строк дії ухвали встановити до 17.05.2025 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1