КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Деснянського районного суду міста Києва від 10 липня 2023 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Деснянського районного суду міста Києва від 10 липня 2023 року

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 04.01.1994 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 141, ч. 2 ст. 142 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-23.10.2000 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 81, ч. 2 ст. 82 КК України до 4 років позбавлення волі;

-31.08.2004 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки;

-17.12.2004 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-23.09.2008 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

-20.10.2010 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі;

-08.01.2013 Києво-Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі;

-17.04.2013 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

-24.09.2015 Солом`янським районним судом м. Києва за ч.2 ст.190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

-30.10.2015 Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі;

-11.02.2016 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-02.03.2018 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 21.06.2018 по відбуттю строку покарання;

- 13.12.2022 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 185, ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 13.04.2023 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання: за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_5 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень частково зараховано покарання за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 13 квітня 2023 року та призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Згідно з вироком суду, 25.11.2018 року приблизно о 17 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину «Ашан», що розташований в торгівельному центрі «Проспект», за адресою: м. Київ, вул. Г. Хоткевича, 1-Б, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, та його дії є таємними для оточуючих, взяв з полиць із товаром «Баунті тріо 85г», в кількості 2 шт., вартістю 14 грн. 48 коп. кожна, загальною вартістю 28 грн. 95 коп., «H&S шампунь бальзам/ополіскувач», в кількості 2 шт., вартістю 73 грн. 34 коп. кожна, загальною вартістю 146 грн. 68 коп., «H&S шампунь 2в1», в кількості 2 шт., вартістю 72 грн. 08 коп. кожна, загально вартістю 144 грн. 17 коп., а всього товару на загальну суму 319 грн. 80 коп., що належить ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», після чого заховав даний товар під одяг, в який був одягнений, та пройшов через касову зону магазину, не маючи наміру розрахуватись за товар, таким чином виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, так як був зупинений працівниками охорони ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» за межами розрахункових кас.

Крім того, ОСОБА_5 21.05.2022 приблизно о 13 год. 40 хв., перебуваючи у торгівельному залі магазину «Лоток», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Закревського, 75/2, переслідуючи корисливий мотив, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії є таємними для оточуючих, викрав з полиць із товарами 8 упаковок масла «Яготинське екстра 82,5%», вартістю 63 грн. 75 коп. за одну упаковку, а всього на загальну суму 510 грн. 00 коп., що належить ТОВ «ЛК-Транс». Після чого, ОСОБА_5 заховав вищевказаний товар до поліетиленового пакету білого кольору, який мав при собі, пройшов через розрахункові каси, без його сплати та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим умисно повторно, таємно викрав чуже майно в умовах воєнного стану, що належить ТОВ «ЛК-Транс» на загальну суму 510 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок Деснянського районного суду міста Києва від 10 липня 2023 року щодо нього змінити, пом`якшивши покарання.

Вважаючи призначене покарання явно не справедливим через його суворість, апелянт вказує, що суд першої інстанції при призначені покарання міг застосувати положення ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі.

Проте суд не в повній мірі врахував наявність обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, наявність на утриманні неповнолітньої дитини та матері пенсіонерки, яка має другу групу інвалідності.

Окрім того, обвинувачений вважає, що суд не врахував те, що він має постійне місце проживання в м. Києві, працевлаштований в TOB «JYSK», характеризується позитивно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував щодо апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

В апеляційній скарзі обвинуваченого не заперечуються висновки суду щодо доведеності його винуватості, а також правильності кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, конкретні обставини вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, згідно з якими обвинувачений не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, раніше неодноразово судимий, ставлення до скоєного, відсутність обставин, які обтяжують покарання, обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття, та призначив обґрунтоване покарання в межах санкцій ч. 2 та ч. 4 ст. 185 КК України.

Також суд обґрунтовано призначив покарання за правилами ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі.

Доводи апелянта про те, що суд не обґрунтував своє рішення в частині призначення остаточного покарання у виді позбавлення волі, без застосування положень ст. 69 КК України, є безпідставними.

Так, в оскаржуваному вироку суду зазначено, що призначаючи покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, з урахуванням особи винного і тяжкості вчинених ним злочинів, дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, оскільки таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину, з чим також погоджується і колегія суддів.

Отже, доводи апеляційної скарги про невідповідність покарання тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого є безпідставними.

Разом з тим, колегія суддів, керуючись вимогами ч. 2 ст. 404 КПК України, вважає за можливе вийти за межі апеляційної скарги обвинуваченого, оскільки у цій справі є про підстави для скасування вироку та закриття провадження у справі відносно ОСОБА_7 .

Так, згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до положень ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Згідно з ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями частини 1статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вироком ОСОБА_5 засуджений за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, яке було вчинене 25 листопада 2018 року, та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, вчинене 21 травня 2022 року.

Станом на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1 921 грн., а станом на 01 січня 2022 року - 2 481 грн.

Вироком встановлено, що своїми неправомірними діями ОСОБА_5 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому по першому епізоду на загальну суму 319 грн. 80 коп. та по другому епізоду - на 510 грн.

Оскільки, вартість викраденого ОСОБА_5 майна становила 319 грн. 80 коп. та 510 грн., тобто ці суми є меншими за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то вчинені ОСОБА_5 дії на даний час не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Відповідно до п. 4-11 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна відповідальність.

Згідно зі ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Отже вирок суду щодо ОСОБА_5 в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України підлягає до скасування, а провадження у справі - до закриття у зв`язку з втратою чинності законом, яким була встановлена кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

В порядку ч. 2 ст. 404 КПК України вирок Деснянського районного суду міста Києва від 10 липня 2023 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Речові докази, які містяться у матеріалах кримінального провадження - DVD-R диски зберігати в матеріалах справи, інші речові докази залишити у розпорядженні власника.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченими, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 754/17969/18

Провадження № 11-кп/824/804/2025

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Доповідач ОСОБА_1