В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , перекладача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого Великодобронської сільської ради адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000761 від 07.11.2024, у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тисянка Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України, українця за національністю, без освіти, одруженого, зареєстрованого та фактично за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого, за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст. 246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

ОСОБА_6 в період часу з 10 год. 00 хв. по 14 год. 00 хв. 06.11.2024, діючи в порушення вимог ст. ст. 67, 69 Лісового Кодексу України, ст. ст. 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 91. , 23 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», Положення «Про регіональний ландшафтний парк місцевого значення «Притисянський», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, без спеціального дозволу, який посвідчується пошкодженні відповідним документом, виданим уповноваженим органом, що виразилось у та знищенні природних комплексів територій та об`єктів природно-заповідного фонду та зарезервованих для включення до його складу тобто діючи незаконно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті господарські потреби за рахунок незаконної порубки дерев, перебуваючи в лісовій місцевості між с. Мала Добронь і с. Тисаагтелек Ужгородського району Закарпатської області (координати системи GPS застосунку «Google Maps»: 48.4608570.3N, 22.327626.0E), що належить до регіонального ландшафтного парку «Притисянський», тобто є об`єктом природно-заповідного фонду, де шляхом спилювання за допомогою бензопили повністю відокремив стовбур від кореня дев`яти сироростучих дерев: № 1 породи «дуб» діаметром пня біля шийки кореня відповідно 23 см.; «№ 2» породи «верба» діаметром пня біля шийки кореня відповідно 16 см.; «№ 3» породи «верба» діаметром пня біля шийки кореня відповідно 17,5 см.; «№ 4» породи «верба» діаметром пня біля шийки кореня відповідно 37,5 см.; «№5» породи «верба» діаметром пня біля шийки кореня відповідно 16 см.; «№б» породи «граб» діаметром пня біля шийки кореня відповідно 25,7 см.; «№7» породи «граб» діаметром пня біля шийки кореня відповідно 25,5 см.; «№8» породи «граб» діаметром пня біля шийки кореня відповідно 23 см.; «№9» породи «верба» діаметром пня біля шийки кореня відповідно 17,5 см., після чого порубав вказані дерева на частини та за допомогою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які не усвідомлювали протиправний характер вчинюваних ОСОБА_10 дій, завантажив порубані частини дерев на два транспортні засоби мотоблок марки «Скаут» с/н ХТ80102209 та на транспортний засіб мотоблок марки «Зубр» моделі «JR-079», транспортував їх в сторону села Мала Добронь, Ужгородського району Закарпатської області, тобто здійснив незаконну порубку дерев на території природно-заповідного фонду, чим заподіяв тяжкі наслідки Великодоброньській територіальній громаді Ужгородського району Закарпатської області, яка здійснює охоронне зобов`язання щодо регіонального ландшафтного парку «Притисянський» на суму яка в шістдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, а саме 303097,89 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 завдав Великодобронській сільській раді Ужгородського району Закарпатської області матеріальних збитків на загальну суму 303 097,89 грн.

Отже, ОСОБА_6 учинив злочин, передбачений ч.4 ст. 246 КК України, а саме: незаконна порубка дерев на території природо-заповідного фонду, що спричинило тяжкі наслідки.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину, викладеного в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, пояснивши, що 06.11.2024, перебуваючи в лісовій місцевості між с. Мала Добронь і с. Тисаагтелек Ужгородського району Закарпатської області, що є об`єктом природно-заповідного фонду, спилив за допомогою бензопили дерева різних порід, після чого транспортував їх в сторону с. Мала Добронь Ужгородського району Закарпатської області. Транспортний засіб мотоблок марки «Скаут», с/н ХТ80102209, без д.н.з., причіп без д.н.з. визнав своєю власністю.Також обвинувачений визнав цивільний позов.

Прокурор ОСОБА_4 зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати його винуватим та призначити покарання за ч.4 ст. 246 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Представник потерпілого в судовому засіданні підтримав позицію прокурора, цивільний позов підтримав та просив його задовольнити.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_11 у судовому засіданні не заперечувала щодо обставин, за яких обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою винуватість, просила суд призначити обвинуваченому покарання в виді позбавлення волі строком на 5 роки із звільненням відповідно до ст.75 КК України строком на 1 рік.

Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Тож, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_6 правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, а саме: незаконна порубка дерев на об`єктах природо-заповідного фонду, що спричинило тяжкі наслідки.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиро каявся, засудив свою протиправну поведінку. Крім того, протягом усього строку досудового розслідування визнавав свою винуватість, у зв`язку з чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора уважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття, яка вказана в обвинувальному акті.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорій тяжких відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільну небезпечність.

Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченого, який винуватість у вчиненні злочину визнав, має місце реєстрації, одружений, проживає разом з сім`єю, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, бажає виправити свою протиправну поведінку.

Урахувавши зазначені обставини, наявність обставини, що пом`якшує покарання, а також відсутність таких, що його обтяжують, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання в межах санкцій ч.4 ст.246 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

З врахуванням положень ч.1 ст.75 КК України суд звільняє ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, та покладає на нього обов`язки, передбачені ч.1, 2 ст. 76 цього Кодексу.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст.50 КК України мети покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

В рамках кримінального провадження №0000761 від 07.11.2024 представником потерпілого Великодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області заявлено цивільний позов на суму 303 097,89 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Розмір спричиненої Великодобронській сільській раді Ужгородського району Закарпатської області матеріальної шкоди, викликаної незаконним самовільним порубом на території природно-заповідного фонду регіонального ландшафтного парку «Притясянський», становить його вартість, яка підтверджується розрахунком від 07.11.2024, відповідно до якої вартість дерев у корі біля шийки кореня становить 303 097,89 грн.

З огляду на таке на користь потерпілого підлягає відшкодуванню матеріальна шкода в сумі 303 097,89 грн.

Ураховуючи те, що строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний час доби відносно обвинуваченого ОСОБА_6 сплинув і за клопотанням сторони обвинувачення не продовжувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Питання речових доказів суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 08.11.2024, слід скасувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення інженерно екологічної експертизи №4832-Е від 16.12.2024 року, витрати на проведення якої становлять 18 932,00 грн.

Керуючись ст. 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 377, 394, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.

Згідно із ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 /один/ рік.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Роз`яснити ОСОБА_6 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувати.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджену вартість проведення інженерно екологічної експертизи №4832-Е від 16.12.2024 у сумі 18 932,00 грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.11.2024, - скасувати.

Речові докази по справі, а саме: деревину породи «дуб», «граб», «верба» загальним об`ємом 1,5 м3; деревину породи «дуб», «граб», «верба» загальним об`ємом 1 м3; транспортний засіб мотоблок марки «Скаут», с/н ХТ80102209, без д.н.з., причіп без д.н.з.,які належать ОСОБА_6 ; транспортний засіб мотоблок марки «Зубр», моделі «JR-079», без д.н.з., причіп без д.н.з., які належать ОСОБА_8 , - конфіскуватина корить держави.

Цивільний позов Великодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь місцевого бюджету Великодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області 303 097,89 гривень матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору, потерпілому, обвинуваченому та його захиснику в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_12