Справа № 184/2547/24
Номер провадження 1-кп/184/252/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , та захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 , до суду не викликались на підставі ч. 2 ст. 381 КПК України,

розглянувши в спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження в залі суду в м. Покров кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000293 від 29.11.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого, військовослужбовця, який призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу, який проходить військову службу на посаді колишнього старшого стрільця - оператора 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону, перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат», відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 296 від 12.10.2023 року солдат ОСОБА_4 вважається таким, який самовільно залишив військову частину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом на військову службу до військової частини НОМЕР_2 , проходить військову службу на посаді колишнього старшого стрільця - оператора 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону, перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат», крім того відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 296 від 12.10.2023 року солдат ОСОБА_4 вважається таким, який самовільно залишив військову частину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень, в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV та Військової присяги, статті 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, 28.11.2024 приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився біля будинку за адресою свого мешкання АДРЕСА_2 , де в той же день та час, там же перебував його син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким у ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, під час якого на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин у ОСОБА_4 виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

В цей же день і час, знаходячись там же, ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», кулаком правої руки умисно наніс три удари в область обличчя ОСОБА_6 , а саме в область лівого ока. Своїми умисними діями ОСОБА_4 , спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синця та саден обличчя, котрі згідно висновку експерта № 1043 від 29.11.2024 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно пункту 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_4 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , вбачається, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто у вчиненні умисних легких тілесних ушкоджень, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви потерпілого ОСОБА_6 , вбачається, що він погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України знайшла своє підтвердження та його дії за ч. 1 ст. 125 КК України кваліфіковані правильно.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, такими, що знаходяться в об`єктивному зв`язку з матеріалами кримінального провадження, повністю доводять вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку), відтак кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, як нанесення умисних легких тілесних ушкоджень.

Згідно з положеннями ст. ст. 65, 68 КК України, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що ОСОБА_4 , на обліку у лікарів психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває, не судимий, одружений, пенсіонер, характеризується посередньо, вину у вчиненому визнав повністю.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, у мінімальному розмірі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне, у вигляді штрафу.

Суд вважає, що такий вид покарання буде необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченої та попередження інших злочинів і буде сприяти меті покарання. Обставин та підстав для призначення більш суворішого виду альтернативного покарання судом не встановлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, цивільний позов не заявлявся.

Витрати на проведення експертизи, речові докази відсутні,

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в доход держави в розмірі тридцять неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому вимірі складає 510 (п`ятсот десять) гривень.

До набрання чинності вироком суду ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.

На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1