Провадження № 11-сс/4823/82/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2025 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

володільця майна - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу володільця майна - директора СТОВ "Агростарт-Україна" ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 січня 2025 року,

У С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 001222 від 11.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та накладено арешт на 2 пластикові ємності об`ємом по 30 м.куб. кожна, які відповідно до договору купівлі-продажу № 3 від 29.08.2022 належать СТОВ «Агростарт-Україна» (), перебувають у володінні ОСОБА_7 та фактично зберігаються за ділянці місцевості з географічними координатами: 51.3883285. 31.6275680 в смт. Куликівка Куликівської селищної територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області, із забороною власнику та користувачу розпоряджатися указаним майном з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що дві пластикові ємності у вигляді бочок об`ємом по 30 м.куб. кожна, які вилучено протоколом огляду місця події, визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, так як зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тому накладення арешту з правообмеженнями у виді заборони користуватися, розпоряджатися та відчужувати вказане майно забезпечить збереження речового доказу, усуне можливість його приховування, зникнення та втрату речових доказів, проте, не порушуватиме прав останніх в частині користування вказаним майном.

Вказана ухвала слідчого судді оскаржена в апеляційному порядку володільцем майна ОСОБА_7 .

Апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та скасувати її. Зазначає, що не був повідомлений про час та місце розгляду клопотання слідчого, чим позбавлений права захисту інтересів щодо його майна, ухвалу слідчого судді отримав 28 січня 2025 року за власною вимогою у суді, а тому пропустив строк на оскарження. Вказує, що ці ємності перебувають у власності та володінні СТОВ «Агростарт-Україна» на підставі договору купівлі-продажу № 3 від 29.08.2022, укладеного між СВК "Дружба" та СТОВ «Агростарт-Україна» та акту прийняття-передачі від 29 серпня 2022 року, а тому пластикові ємності в його власності, користуванні та володінні не перебували та не перебувають. Зауважує, що 2 пластикові ємності по 30 м.куб. кожна належали СВК "Дружба", які передані даному підприємству на підставі рішення загальних зборів співвласників КСП "Дружба", що підтверджується актом приймання-передачі. Звертає увагу, що 02 березня 2018 року в межах кримінального провадження № 0000004 від 12.06.2014 було вилучено всю документацію щодо реформування КСП "Дружба", в тому числі щодо передачі цього майна, кримінальне провадження на даний час закрито, а документацію не повернуто. Переконаний, що накладення арешту на вказане майно перешкоджає СТОВ «Агростарт-Україна» належно вести господарську діяльність. Зазначає, що це майно не є знаряддям злочину, будь-які обвинувачення жодній особі не пред`явлено.

В судовому засіданні ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, доводи апелянта, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що остання задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи твердження апелянта по суті заходу забезпечення кримінального провадження, апеляційний суд виходить з наступного.

У провадженні слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 001222 від 11.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 03.04.2023 до ЧРУП ГУНП в Чернігівській області надійшла заява ОСОБА_9 за фактом протиправної реалізації директором СВК «Дружба» ОСОБА_7 на користь СТОВ «Агростарт-Україна» 2 пластикові ємності у вигляді бочок об`ємом по 30 м.куб. кожна, що перебувають у власності членів колективного сільськогосподарського підприємства.

Під час проведення огляду місця події в смт. Куликівка Куликівської селищної територіальної громади Чернігівського району було виявлено та вилучено 2 пластикові ємності об`ємом по 30 м.куб. кожна.

Постановою слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області від 09.07.2024, 2 пластикові ємності об`ємом по 30 м.куб. кожна визнано речовими доказами.(а.п. 21).

Згідно договору купівлі-продажу № 3 від 29.08.2022, 2 пластикові ємності об`ємом по 30 м.куб. кожна належать СТОВ «Агростарт-Україна» (код СДРПОУ 39574649) і перебувають у володінні ОСОБА_7 та фактично зберігаються за ділянці місцевості з географічними координатами: 51.3883285. 31.6275680 в смт. Куликівка Куликівської селищної територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Виходячи із зазначених у клопотанні фактичних обставин вчиненного кримінального правопорушення, наданих матеріалів, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що арешт майна необхідний для збереження речей.

Отже, вжиття заходу забезпечення кримінального провадження, шляхом накладання арешту на майно, є необхідним запобіжним заходом, передбаченим зазначеними нормами закону, оскільки у випадку приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна можуть настати негативні наслідки для здійснення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КК України.

На думку апеляційного суду, з урахуванням конкретних обставин справи, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що для розслідування цього кримінального провадження на даній стадії досудового слідства, вжиття заходів забезпечення кримінального провадження саме в такому виді відповідатиме положенням кримінального процесуального закону.

Слідчим суддею за результатами розгляду клопотання слідчого правильно установлено те, що стороною обвинувачення доведено існування підстав та розумних підозр вважати, що таке може бути доказом вчинення злочину, тому для того, щоб запобігти можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі вказаного майна, це майно підлягає арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки невжиття таких заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту зазначеного майна може призвести до негативних наслідків, та не буде відповідати завданням кримінального провадження.

Більше того, на сьогодні слідчим не завершено перевірку доводів потерпілого ОСОБА_9 щодо можливих незаконних дій при поводженні з 2 пластиковими ємностями об`ємом по 30 м.куб. кожна, крім того, речі визнані речовими доказами постановою слідчого і відповідають їм, згідно положень ст. 98 КПК України.

При цьому колегія судді наголошує, що слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті. Тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що ці докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

З урахуванням цього, слідчий суддя встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не установлено.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання слідчого подане з метою збереження речових доказів та відповідає вимогам закону, а слідчий суддя обґрунтовано його задовольнив з огляду на подальше встановлення органом розслідування обставин кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя правильно установив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просять накласти арешт, відповідає вимогам ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться у клопотанні.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду переконана, що накладаючи арешт на майно, зазначене в клопотанні слідчого, слідчий суддя діяв у спосіб та у межах кримінального процесуального законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, оскільки застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у цьому кримінальному провадженні, сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, що спростовує твердження апелянта.

Апеляційний суд зауважує, що обмеження майнових прав відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України має тимчасовий характер і негайно припиняється, якщо у ході подальшого досудового розслідування або за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно є предметом, доказом злочину.

Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 2 ст. 172 КПК України), тому доводи апелянта з цього приводу не є слушними. Крім того, права володільця майна було реалізовано під час апеляційного розгляду за його участю, проте ним не наведено обґрунтованих підстав для спростування висновків суду про необхідність арешту майна.

Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали слідчого судді є непереконливими, суперечать наявним даним у матеріалах справи.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення слідчого судді постановлене у відповідності до положень кримінального процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала без змін.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не встановлено.

З метою доступу до правосуддя колегія суддів вважає за необхідне поновити володільцю майна - директору СТОВ "Агростарт-Україна" ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 січня 2025 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Поновити володільцю майна - директору СТОВ "Агростарт-Україна" ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 січня 2025 року.

Залишити без задоволення апеляційну скаргу володільця майна - директора СТОВ "Агростарт-Україна" ОСОБА_7 .

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 січня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 001222 від 11.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4