Справа №523/4674/25
Провадження №1-кс/523/1302/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Одеської області ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у присутності підозрюваного, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одеса, клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Миколаєві, погодженого прокурором про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , займаючого посаду заступника начальника сектору превенції відділу поліції №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області у званні майора поліції, раніше не судимого.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 ч.3 КК України, -

Встановив:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернувся старший слідчий в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Миколаєві ОСОБА_6 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 з визначенням розміру застави у сумі 1700 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно клопотання слідчого встановлено, що ОСОБА_7 , займаючи посаду заступника начальника відділу з превентивної діяльності відділу поліції №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області у званні підполковник поліції, ОСОБА_5 , працюючи на посаді заступника начальника сектору превенції ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області у званні майора поліції, будучи службовими особами, присягнули вірно служити Українському народові, відповідно Закону України «Про національну поліцію» були зобов`язані згідно своїх посадових обов`язків забезпечувати охорону прав та свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидіяти злочинності, підтримувати публічну безпеку та порядок, не вчиняти будь-яких дій, що ганьблять звання, являючись працівниками правоохоронного органу та відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України на них покладені обов`язки діяти лише в межах повноважень та способом, які передбачені Конституцією України та Законами України, одночасно з цим є суб`єктами відповідальності за корупційні правопорушення, передбаченим статтею 3 Закону України «Про запобігання корупції», на яких поширюється дія цього Закону, а саме забороняється використовувати своє становище та пов`язані з ним можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити відповідних заходів.

Проте, будучи обізнаними з вимогами нормативно-правових актів, у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 наприкінці жовтня 2024 року виник злочинний умисел, направлений на особисте незаконне збагачення, який полягав в отриманні неправомірної вигоди від осіб, що здійснюють господарську діяльність на ввіреній ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області території за не притягнення таких осіб до адміністративної відповідальності та за невжиття заходів мобілізаційного характеру.

Надалі, наприкінці жовтня 2024 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 прибули до приміщення шино монтажу та ремонту автомобільних коліс, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , яке орендує ОСОБА_8 , здійснюючи господарську діяльність з надання зазначених послуг, проте не заставши останнього на місці, через найманих працівників повідомили про необхідність прибуття до відділу поліції №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області. В той же день приблизно у проміжок часу з 16:00 до 17:00 годин ОСОБА_8 прибув до кабінету відділу поліції, розташованому на другому поверсі будинку АДРЕСА_4 , де ОСОБА_5 за попередньо змовою ОСОБА_7 , діючи умисно з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище з метою отримання неправомірної вигоди, запропонували ОСОБА_8 передати їм неправомірну вигоду у сумі 500 доларів США за не притягнення останнього до адміністративної відповідальності за допущені порушення під час ведення господарської діяльності та невжиття заходів мобілізаційного характеру до найманих працівників, на що ОСОБА_8 вимушено погодився та на виконання раніше озвучених йому вимог передав ОСОБА_5 та ОСОБА_7 неправомірну вигоду у сумі 500 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на листопад 2024 року становить не менш ніж 20605 гривень. Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, направленого на особисте збагачення, ОСОБА_5 за попередньо змовою з ОСОБА_7 , діючи умисно, вказали ОСОБА_8 про необхідність надання їм щомісячної неправомірної вигоди у розмірі 250 доларів США за невжиття заходів в межах їх службових повноважень, на що ОСОБА_8 став заперечувати щодо занадто великої суми, після чого йому висловили пропозицію про можливість надання неправомірної вигоди у розмірі 150 доларів США за не притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за допущені порушення під час ведення господарської діяльності та невжиття заходів мобілізаційного характеру до найманих працівників.

17.12.2024 року приблизно о 10:00 годині, ОСОБА_8 , прибувши до кабінету відділу поліції №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, розташованому на другому поверсі будинку №170а по вул. Люстдорфська дорога у м. Одеса, на виконання раніше озвучених вимог передав ОСОБА_5 та ОСОБА_7 неправомірну вигоду у сумі 150 доларів США, що згідно з курсом НБУ становить 6261 гривень.

У подальшому, 22.02.2025 року о 13:43 годині ОСОБА_5 , діючи умисно за попередньо змовою з ОСОБА_7 , реалізовуючи спільний злочинний умисел направлений на отримання від ОСОБА_8 неправомірної вигоди щодо виконання попередніх домовленостей, зателефонував останньому з належного йому номеру мобільного телефону НОМЕР_1 у месенджері WhatsApp, повідомивши про необхідність надання неправомірної вигоди за два звітних місяці шляхом поповнення карткового рахунку до кінця лютого 2025 року, відправивши ОСОБА_8 номер картковою рахунку «Монобанк» № НОМЕР_2 .

28.02.2025 року у період часу з 14:30 по 15:21 години, ОСОБА_8 на виконання раніше висунутих йому вимог перерахував на раніше надісланий ОСОБА_5 картковий рахунок грошові кошти згідно з курсом валют шляхом здійснення трьох платежів у розмірі 5000 грв., 4800 грв. та 2500 грв. на загальну суму 12300 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 за попередньо змовою з ОСОБА_7 , будучи службовими особами, діючи умисно з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище з метою одержання неправомірної вигоди, у період часу з кінця листопада 2024 року по 28.02.2025р. отримали від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 39166 гривень за невчинення в інтересах останнього дій, а саме за не притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за допущені порушення під час ведення господарської діяльності та невжиття заходів мобілізаційного характеру до найманих ним працівників.

За даним фактом відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 ч.3 КК України 25.11.2024 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002395.

28.03.2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 ч.3 КК України за кваліфікуючими ознаками, як одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за не вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами, а саме: матеріалами ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області, заявою про вчинення злочину від ОСОБА_8 від 25.11.2024р.; протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 26.11.2024р.; 13.12.2024р., 22.01.2025р., серед іншого додатковими протоколами допиту свідка, квитанціями про переховування грошових коштів на картковий рахунок, протоколами за результатами проведення НСРД; протоколом огляду мобільного телефону, належного ОСОБА_8 від 25.02.2025р. та іншими доказами у своїй сукупності.

Також встановлено, що 27.03.2025 року о 11:04 годині ОСОБА_5 фактично був затриманий в порядку ст.208 КПК України відповідно до протоколу затримання особи від 27.03.2025р.

Старший слідчий в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Миколаєві ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний здійснив тяжкий злочин за ст.368 ч.3 КК України, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, даний злочин відповідно примітки ст.45 КК України відноситься до категорії корупційного, у зв`язку з чим є підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування використовуючи значний досвід роботи в правоохоронних органах, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, серед іншого шляхом незаконного впливу на свідків, які викривають його неправомірні дії з метою зміни ними показів, яких на теперішній час не допитано.

Прокурор підтримав клопотання слідчого, так як вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого та застосувати найбільш суворий запобіжний захід, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ст.368 ч.3 КК України, будучи співробітником правоохоронного органу, ознайомлений з тактикою та методами розшуку осіб у кримінальних провадженнях, є досвідченою особою, достатньо обізнаний зі змістом отриманих результатів проведених слідчих (розшукових) дій відносно нього, поведінка підозрюваного на думку прокурора дає підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування, умисно ухилятися від явки до суду та слідчого з метою уникнення притягнення кримінальної відповідальності; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що є предметом доказування у кримінальному провадженні; незаконно пливати на свідків, в тому числі на ОСОБА_8 , з метою зміни ними показань, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом штучного затягування досудового розслідування, розголошення відомостей, що може привести до втрати доказів, тому з метою запобігання ризикам більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не забезпечать належної поведінки ОСОБА_5 . Щодо розміру застави зауважив, що є обґрунтованою з огляду на виявлений майновий стан ОСОБА_5 та пов`язаних із ним осіб.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання про застосування відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказуючи, що ОСОБА_5 є сім`янином, неодноразово нагороджувався грамотами у сфері професійної діяльності, має на утриманні малолітню дитину, дружина знаходиться у декретній відпустці, підтверджуючи свої доводи копіями документів; що стосується ризику переховування, впливу на свідків, це не є дійсним з огляду на наявність міцних соціальних зв`язків; стосовно вказаної в клопотанні застави зазначив, що розмір застави є не обґрунтованим, сума не відповідає та не є спів розмірною з викладеною в пред`явленій підозрі, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні клопотання та обрати відносно підзахисного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, у разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, передбачений в межах щодо тяжкого злочину.

Підозрюваний ОСОБА_5 приєднався до думки захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, захисника, допитавши підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню за наступних підстав.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 згідно клопотання слідчого є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 ч.3 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може вдатися до спроб будь - яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків, умисно ухилятися від явки до слідчого та суду. Більш м`які запобіжні заходи, на думку слідчого та прокурора не забезпечать належної поведінки підозрюваного.

Відповідно до вимог ст.ст.177, 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний не виконає покладенні на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

За змістом ст.183 ч.2 п.4 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років

Статтею ст.194 ч.1 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виключних обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України не встановлено.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів, які є вагомими для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам та забезпечити належної поведінки ОСОБА_5 .

Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, не даючи оцінку доказам обґрунтованості підозри, зважаючи на всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приймаючи до уваги особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце мешкання та міцні соціальні зв`язки, його особисте ставлення до інкримінованого йому злочину, виходячи зі змісту клопотання, відповідно якому ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з прямим умислом, підозрюється у вчиненні суспільно небезпечного діяння у сфері службової діяльності, з урахуванням встановлених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в силу характеру пред`явленої ОСОБА_5 підозри, тяжкості покарання, яке загрожує у разі визнання його винним, та одночасної потреби у проведенні слідчих дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно положення ст.182 ч.4 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно положення ст.182 ч.5 п.2 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з цим положеннями ст.182 ч.5 п.3 КПК України передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи особу підозрюваного, зважаючи на характер і обставини інкримінованого ОСОБА_5 діяння, яке відноситься до категорії корупційних злочинів, зважаючи на доводи прокурора щодо статків підозрюваного, наявність встановлених у судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, суд відповідно ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за можливе в якості гаранту виконання підозрюваним обов`язків визначити виключний розмір застави, який передбачений для осіб підозрюваних у вчиненні тяжкого злочину, а саме 331 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 1.01.2025р. становить 1002268 гривень, що на думку слідчого судді буде спів мірним з існуючими у кримінальному провадженні ризиками та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. При цьому, у разі внесення застави, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України.

Разом з цим, у випадку застосування запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.177, 184, 188-190, 309 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Миколаєві ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 60 діб, тобто до 25.05.2025 року включно з визначенням розміру застави.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у межі - 331 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 1.01.2025р. складає 1002268 (один мільйон дві тисячі двісті шістдесят вісім) гривень.

Зазначену суму підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести на депозитний рахунок для зараховування заставних сум:

Призначення платежу: відповідно ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 28.03.2025 року заставна сума за ОСОБА_5 .

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки строком на два місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками по справі, здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення і обчислюється з моменту фактичного затримання, тобто з 27.03.2025 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 25.05.2025 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1