Справа №621/735/25
Провадження №1-кп/621/189/25
УХВАЛА

Іменем України

08 квітня 2025 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000110 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, є громадянкою України, із середньою освітою, одружена, не працює, зареєстрована в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 , ставиться в вину вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України за наступних обставин:

24 лютого 2025 року близько 13:30 години, ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Ford Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась по автодорозі «Харків Зміїв Балаклія Гороховатка» з боку с. Лиман в напрямку с. Задонецьке Чугуївського району Харківської області, зі швидкістю близько 80 км/год., без вантажу. В якості пасажирів на передньому пасажирському сидінні знаходилась ОСОБА_5 , на задньому пасажирському сидінні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Проїжджа частина горизонтальна ділянка дороги із закругленням ліворуч, відносно напрямку руху автомобіля «Ford Kuga», стан сухе покриття, на узбіччі сніговий накат. Ширина дорожнього покриття 6,0 метрів. Праворуч та ліворуч до проїжджої частини примикають узбіччя. На момент руху автомобіля був світлий час доби, ясна погода.

Під час руху на ділянці дороги 38 км. + 650 м., «Харків Зміїв Балаклія Гороховатка», виїхавши з меж закруглення дороги ліворуч відносно напрямку свого руху з боку с. Лиман в напрямку с. Задонецьке на пряму ділянку автодороги, ОСОБА_4 , відчула, що автомобіль почало тягнути вліво, після чого почала крутити кермом вправо, не обрала безпечну швидкість руху, не впоралась з керуванням транспортним засобом, втратила контроль та допустила виїзд за межі проїжджої частини праворуч відносно напрямку свого руху в кювет та перекидання автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Ford Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 , отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у виді закритого багатоуламкового перелому середньої третини діалізу правої плечової кістки, зі зміщенням уламків.

У даній дорожній обстановці ОСОБА_4 порушила пункт 12.1 Правил дорожнього руху України, де вказано:

Пункт 12.1 « Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Порушення вказаного пункту Правил дорожнього руху України ОСОБА_4 , з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_5 , до початку підготовчого судового засідання подала письмову заяву про примирення з обвинуваченою, оскільки ОСОБА_4 відшкодувала завдану шкоду, просила звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності.

Обвинувачена ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просила звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою про що подала письмове клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 , не заперечив проти звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , на підставі статті 46 КК України, з урахуванням того, що обвинувачена вперше вчинила кримінальне правопорушення, відшкодувала завдану шкоду, примирилася з потерпілою.

Заслухавши думку прокурора, сторін кримінального провадження, розглянувши подану заяву потерпілої особи та заявлене клопотання обвинуваченої, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов наступного.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_4 кваліфіковано за частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

При цьому, згідно з частиною 8 статті 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

Потерпіла не заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої ОСОБА_4 , та просили закрити кримінальне провадження відносно останньої на підставі статті 46 Кримінального кодексу України, у зв`язку з примиренням з обвинуваченою.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Суд вважає, що заява потерпілої підлягає задоволенню, виходячи з вимог пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

Санкцією частини 1 статті 286 Кримінального кодексу України передбачено покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Згідно з частини 1 статті 12 Кримінального кодексу України, кримінальні правопорушення поділяється на кримінальні проступки і злочини.

Згідно частини 3 статті 12 Кримінального кодексу України, злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Частиною 4 статті 12 Кримінального кодексу України визначено, що нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Враховуючи вказане, вчинене ОСОБА_4 , правопорушення, передбачене частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, є нетяжким злочином.

У відповідності до положень частин 1, 2 статті 44 Кримінального кодексу України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Таке звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом.

За приписами статті 46 Кримінального кодексу України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як встановлено обвинувачена ОСОБА_4 , вперше вчинила необережний нетяжкий злочин, відшкодувала завдані збитки, примирилася з потерпілою ОСОБА_5 , яка претензій до обвинуваченої не має.

Відтак, враховуючи наявність встановлених судом правових підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, визначених статтею 46 Кримінального кодексу України, згоду обвинуваченої на звільнення її від кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 , від кримінальної відповідальності за вчинення вказаного кримінального правопорушення та закриття кримінального провадження.

Примирення обвинуваченого з потерпілою особою є підставою для закриття кримінального провадження на підставі відповідної ухвали суду, що виключає одночасне прийняття ним рішення про звільнення обвинуваченої особи від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою підставою.

Відповідно до статей 124, 126 Кримінального процесуального кодексу України з обвинуваченої ОСОБА_4 , належить стягнути 1591 грн 80 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Застосований щодо речових доказів арешт на підставі ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 26 лютого 2025, належить скасувати.

Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 284,314,369,370,371,372,381-382,395,477 КПК України, статтею 46 КК України, суд,

п о с т а н о в и в:

1. Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України на підставі статті 46 Кримінального кодексу України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

2. Закрити кримінальне провадження №0000110 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

3. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта за результатами експертизи №СЕ-19/121-25/5873- ІТ від 12.03.2025 року у розмірі 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) грн. 80 к.

4. Скасувати арешт речових доказів на підставі ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 26 лютого 2025 року.

5. Речові докази:автомобіль марки «Ford Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 вважати їй повернутим.

6. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий: