Дата документу 17.12.2024Справа № 554/7925/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000367 від 08.02.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.ч.2,3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст.306, ч. 3 ст. 305 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням про арешт майна у кримінальному №0000367 від 08.02.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.ч.2,3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст.306, ч. 3 ст. 305 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області знаходиться кримінальне провадження №0000367 від 08.02.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.ч.2,3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 305 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що група осіб організувала збут наркотичних засобів та психотропних речовин використовуючи месенджер «Telegram», а саме здійснюють продаж в телеграм-магазині «Hay*ito*p_bot», також встановлено канал поставки особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», який надходять оптовими партіями через поштові відправки з Київської області.

За результатами проведення заходів встановлено, що схема злочинної діяльності полягає в наступному: ОСОБА_7 діючи всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету протиправного збагачення, шляхом контрабанди, зберігання, збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, організував збут наркотичних засобів на території Полтавської області.

В ході проведення НСРД встановлено, що ОСОБА_7 залучив до злочинної діяльності ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , за допомогою яких організував канал постачання та отримання посилок з наркотичними речовинами, які заборонені в обігу на території України.

Відправлені ОСОБА_7 оптові посилки доставляються до Полтавської області послугами поштових перевізників, а саме: через послуги АТ «Укрпошта», , ТОВ «Нова пошта», , ТОВ «Делівері», , ТОВ «Торговий дім Міст Експрес», , ТОВ «Автолюкс Глобал Пост», .

Отримання оплати за збут наркотичних засобів та психотропних речовин проводиться шляхом перерахування грошових коштів на заздалегідь створені облікові записи електронні гаманці, а також на карткові рахунки банків.

04.12.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон «iPhone 13Pro», моделі MNDX3J/А, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора зв`язку із абонентським номером НОМЕР_3 ; два ключі-імболайзери до автомобіля із брелком та логотипом марки «Nissan».

04.12.2024 року постановою слідчого вищевказані речі, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Таким чином вищевказані вилучені речі, в ході проведення обшуку за вказаною адресою, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою належного забезпечення збереження речових доказів виникає необхідність у накладенні арешту на майно. Необхідність накладення арешту на вилучені речі полягає у подальшому проведенні оглядів та ряду експертних досліджень, з метою встановлення всіх обставин вчинення злочину.

Незастосування такого заходу забезпечення як накладення арешту на майно може призвести до його знищення, приховання, псування, перетворення та відчуження, у зв`язку із чим, буде неможливо досягти меті дієвості кримінального провадження, установлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із протиправним вилученням з комунальної власності земельних ділянок.

Враховуючи вищевикладене, існує обґрунтована необхідність запобіганню можливості пошкодження, перетворення та відчуження вказаного майна, тільки шляхом накладення арешту на зазначене майно (речі). Даний захід забезпечення кримінального провадження є необхідним для забезпечення подальшого проведення вищевказаних експертних досліджень.

На підставі викладеного, прокурор просить задовольнити клопотання.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити частково, а саме: в частині накладення арешту на мобільний телефон. Зазначили, що телефон є речовим доказом, так як на нього приходили повідомлення про надходження посилок з-за кордону, та по телефону відбувалось спілкування з іншими фігурантами по справі.

Власник майна ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання. Зазначила, що спілкування не означає причетність до скоєння кримінального правопорушення. Мобільний телефон був наданий слідчому добровільно. ОСОБА_5 не був притягнутий до кримінальної відповідальності, не був затриманий з посилками, з наркотичними засобами.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Встановлено, що у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області знаходиться кримінальне провадження №0000367 від 08.02.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.ч.2,3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 305 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, встановлено групу осіб, які організували збут наркотичних засобів та психотропних речовин використовуючи месенджер «Telegram», а саме здійснюють продаж в телеграм-магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », також встановлено канал поставки особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», який надходять оптовими партіями через поштові відправки з Київської області.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 14.11.2024 року надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

04.12.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон «iPhone 13Pro», моделі MNDX3J/А, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора зв`язку із абонентським номером НОМЕР_3 ; два ключі-імболайзери до автомобіля із брелком та логотипом марки «Nissan».

04.12.2024 року слідчим було винесено постанову про визнання вилученого майна речовими доказами.

Прокурором доведено, що майно, що вилучено під час проведення обшуку від 04.12.2024 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучене, відповідно до протоколу обшуку від 04.12.2024 року майно, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Проте, суд вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню не в повному обсязі, виходячи з наступного.

Так, в частині вимог клопотання про накладення арешту на два ключі-імболайзери до автомобіля із брелком та логотипом марки «Nissan», слід відмовити, оскільки прокурором не доведено, що вказане майно є речовим доказом, яке було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, на думку слідчого судді, прокурором не наведено переконливих доводів з приводу того, що вилучені ключі відповідають критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, в контексті предмета розслідування та внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей. Зокрема, не вказано, що вилучені ключі були використані ним безпосередньо для впливу на об`єкт кримінально-правової охорони.

На підставі викладеного клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню

Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000367 від 08.02.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.ч.2,3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 305 КК України- задовольнити частково.

Накласти арештна майно, яке було вилучене за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «iPhone 13Pro», моделі MNDX3J/А, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора зв`язку із абонентським номером НОМЕР_3 , до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

В іншій частині клопотання відмовити.

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1