Справа № 161/988/25
Провадження № 1-кп/161/539/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 18 лютого 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

законного представника - ОСОБА_6 ,

особи, стосовно якої передбачається

застосування примусових заходів

медичного характеру - ОСОБА_7 ,

розглянувши в режимі відеоконференції в судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0003102 від 10.09.2024, що надійшло з Волинської обласної прокуратури 17.01.2025 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир-Волинський Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого,

- за вчинення суспільно - небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Луцького міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 , затверджене прокурором кримінальному провадженні прокурором Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0003102 від 10.09.2024 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , в зв`язку з вчиненням ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, оскільки останні за станом здоров`я потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Встановлено, що 07 вересня 2024 року близько 10:00 год., ОСОБА_7 , знаходячись у камері № 17 Державної установи «Луцький слідчий ізолятор», що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Нестора Бурчака, буд. 3, Волинської області, під час конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_9 , наніс не менше одного удару стопою у лівий бік ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми органів черевної порожнини і заочеревинного простору у вигляді розриву брижі низхідної частини товстого кишківника, обширного крововиливу у брижі навколо розриву, внутрішньочеревної кровотечі, крововиливу у навколониркову жирову клітковину зліва, крововиливу у поперекові м`язи зліва, синця лівої бокової поверхні черевної стінки та попереку.

Згідно висновку експерта № 479 від 15.10.2024 за ступенем тяжкості виявлена закрита тупа травма органів черевної порожнини і заочеревинного простору відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, як такі, що в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжку часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитись смертю.

Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України, тобто заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодженні потерпілому, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Під час досудового розслідування встановлено, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №4 від 03.01.2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період вчинення інкримінованих йому протиправних дій страждав на хронічне психічне захворювання у формі безперервної параноїдної шизофренії з психопатоподібним дефектом, що позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії і керуватись ними. Разом з цим, ОСОБА_7 на даний час страждає на безперервну параноїдну шизофренію з психопатоподібним дефектом, що позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії і керуватись ними.

За своїм психічним станом ОСОБА_7 в даний час потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги.

ОСОБА_7 в судовому засіданні винність у інкримінованому йому суспільно-небезпечному діянні не визнав , заперечив щодо застосування по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру. Зазначив, що потерпілому тілесних ушкоджень він не наносив, а це зробив свідок ОСОБА_10 . Вподальшому, зазначив, що тілесні ушкодженні вони наносили спільно, і по черзі, однак останні наносив свідок.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила обставини зазначені в клопотанні та просила його задовольнити.

Законний представник ОСОБА_7 ОСОБА_6 у вирішення клопотання поклалась на розсуд суду, просила розглянути його в межах КПК України.

Захисник ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання, через недоведеність вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Свідок ОСОБА_10 повідомив суду, що у серпні вересні 2024 року перебував у Луцькому слідчому ізоляторі, а саме у камері № 17, спільно із потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Потерпілий мав проблеми із здоров`ям, тому часто випорожнявся під себе, а тому ОСОБА_7 неодноразово бив його зокрема за два дні до смерті тричі протягом дня наносив йому тілесні ушкодження ногами та руками, в область тулуба.

Він , свідок, також мав конфлікт із потерпілим 18.08. чи 28.08 (точно пригадати не може), коли потерпілий розкидав по камері його речі, за що свідок дав йому ляща. Пригадує, що кілька разів міг вдарити його і до цього, однак це було задовго до настання смерті.

Окрім того, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України підтверджується наступними доказами, дослідженими безпосередньо в судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця події від 10.09.2024 року, згідно якого у камері №17 Державної установи «Луцький слідчий ізолятор», що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Нестора Бурчака, буд. 3, Волинської області оглянуто труп чоловічої статі із наявними на тілі тілесними ушкодженнями;

- протоколом слідчого експерименту від 19.09.2024 року за участі свідка ОСОБА_10 та понятих, згідно якого гр. ОСОБА_10 будучи у камері №17 Державної установи «Луцький слідчий ізолятор», що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Нестора Бурчака, буд. 3, Волинської області продемонстрував як ОСОБА_11 07.09.2024 року тримаючи двома руками за верхнє ліжко наніс близько 1 удару стопою ноги по лівому боку тіла потерпілого ОСОБА_9 , який розміщувався знизу лежачи на правому боці обличчям до стіни. Після того, приблизно о 16.00 год. того ж дня, ОСОБА_11 зв`язав руки потерпілого за спину, поставив його до стіни обличчям та наніс близько 5-6 ударів в область грудної клітки. В подальшому приблизно о 21.00 год. ОСОБА_11 знову ж наніс близько 8 ударів металевим прутом о область сідниць та спини;

- висновком судово-медичної експертизи №479 від 15.10.2024 року, згідно якого при проведенні судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_9 , 1960 р.н., виявлені наступні тілесні ушкодження:

1) закрита тупа травма органів черевної порожнини i заочеревинного простору у вигляді розриву брижі низхідної частини товстого кишківника, обширного крововиливу у брижу навколо розриву, внутрішньочеревна кровотеча, крововиливу у навколониркову жирову клітковину зліва, крововиливу у поперекові м`язи зліва, синця лівої бокової поверхні черевної стінки та попереку, яка утворилася внаслідок сильної ударної дії тупого твердого предмета із обмеженою контактуючою поверхнею, можливо від удару (ударів) ногою, цілком можливо за обставин, у часі та у спосіб, на які вказує свідок ОСОБА_10 , 2006 p.н., під час допиту та під час проведення слідчого експерименту. Виключаться утворення виявленої травми при падінні з висоти власного зросту та при падінні з ліжка. За ступенем тяжкості виявлена закрита тупа травма органів черевної порожнини i заочеревинного простору відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, як такі, що в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища i котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю;

2) закритий злам 9-гo ребра по лівій задній пахвовій лінії, 10-гo ребра по лівій лопатковій лінії, 11-ro ребра зліва між біляхребетною лінією та лопатковою лінією з вираженими крововиливами навколо зламів та синцем на шкірі в проекції зламів, які могли утворитися внаслідок сильної ударної дії тупого твердого предмета із обмеженою контактуючою поверхнею, aбo об такий, можливо від удару ногою, цілком можливо за обставин, у часі та у спосіб, на які вказує свідок ОСОБА_10 , 2006 р.н., під час допиту та під час проведення слідчого експерименту, якщо ударів ногою було зроблено не менше двох. Не виключаться можливість утворення даних переломів ребер i при падінні з висоти власного зросту на тупий твердий предмет з обмеженою контактуючою поверхнею. За ступенем тяжкості виявлені закритий злам 9-ro ребра по лівій задній пахвовій лінії, 10-ro ребра по лівій лопатковій лінії, 11-ro ребра зліва між біляхребетною лінією та лопатковою лінією з вираженими крововиливами навколо зламів та синцем на шкірі відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я, так, як для ix загоєння необхідний термін більше 21 доби;

3) синець в проекції грудини по передній поверхні грудної клітки, синець на передній поверхні грудної клітки справа в підключичній ділянці, синець на передньо-боковій поверхні грудної клітки зліва на рівні та зовні від соска, синець на зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині, синець на задній поверхні лівої кисті, синець на задній поверхні грудної клітки справа (спина), синець в правій поперековій ділянці, синець в лівій поперековій ділянці біля хребта, два синці на правій та лівій сідницях утворилися внаслідок множинних повторних ударних дій тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, якими можуть бути кулаки i ноги та інші предмети, за 1-4 діб до настання смерті потерпілого. Садно на чолі справа, садно по задній поверхні третього пальця лівої кисті, синець на задній поверхні правого ліктьового суглобу, два садна на передній поверхні обох колінних суглобів утворилися внаслідок травмуючої дії тупих твердих предметів, aбo об такі, цілком можливо внаслідок падінь з висоти власного зросту в період часу від незадовго до настання смерті (садно на чолі), до 4-5 діб до настання смерті. Також на волосистій ділянці голови, тулубі, верхніх та нижніх кінцівках наявні хаотично розміщені, різної давності множинні синці та поодинокі садна невеликих розмірів, які в більшій кількості розташовані на передній поверхні тіла. За ступенем тяжкості виявлені синці та садна відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вci вищеописані виявлені тілесні ушкодження являються прижиттєвими i не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку зі смертю.

4) злами 1,2 ребра по лівій середньоключичній лінії, 3-9 по лівій передній пахвовій лінії, 4,5 ребра по лівій білягрудинній лінії, всі без крововиливів навколо, утворилися посмертно внаслідок надання медичної допомоги (закритий масаж серця).

Причиною смерті ОСОБА_9 , 1960 р.н., являться захворювання гострий інфаркт міокарда, що підтверджується судово-гістологічним дослідженням, наявністю характерних для цього виду смерті патоморфологічних ознак виявлених при дослідженні трупа та відображених в судово-медичному діагнозі i дослідницькій частині висновку. Смерть настала за 6-12 годин до початку дослідження трупа у морзі.

При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_9 , 1960 р.н., не виявлено етилового спирту. (Акт судово-токсикологічного дослідження № 894 від 12.09.2024 р.)

При судово-імунологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_9 , 1960 р.н., встановлено, що кров відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В системи ABO. (Акт судово-токсикологічного дослідження №140/к від 12.09.2024 р.);

- висновком судово-психіатричного експерта №4 від 03.01.2025 року, згідно якого ОСОБА_7 , в період вчинення інкримінованих йому протиправних дій страждав на хронічне психічне захворювання у формі безперервної параноїдної шизофренії з психопатоподібним дефектом, що позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії і керуватись ними. Разом з цим, ОСОБА_7 на даний час страждає на безперервну параноїдну шизофренію з психопатоподібним дефектом, що позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії і керуватись ними.

Проаналізувавши досліджені докази у справі в їх сукупності, заслухавши пояснення свідка ОСОБА_10 , суд вважає їх такими, що об`єктивно та послідовно підтверджують встановлені судом обставини та приходить до висновку, що ОСОБА_12 перебуваючи в стані неосудності, своїми протиправними діями, які виразились у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодженні потерпілому, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Заслухавши в судовому засіданні думку прокурора, який підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру, думку захисника адвоката ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 та особи, стосовно якої пропонується застосувати примусові заходи медичного характеру, дослідивши документи кримінального провадження №0003102 від 10.09.2024, суд прийшов до висновку, що відносно ОСОБА_7 слід застосувати примусові заходи медичного характеру.

Одночасно обираючи вид примусових заходів медичного характеру суд виходить із наступного.

Так, згідно ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно із приписами частини першої статті 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Частиною другою статті 513 КПК України передбачено, що визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до статей 92 та 93 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього кодексу, в спеціалізований лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення нею суспільно небезпечних діянь. Примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані, зокрема, до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно з положеннями статті 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Судом враховується, що ухвалою Володимир - Волинського міського суду Волинської області від 16.10.2024 ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні суспільно - небезпечного діяння передбаченого ч.4 ст. 187 КК України та до нього застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності хворого, що підтверджено висновком судово-психіатричного експерта №4 від 03.01.2025 року та яким визначено вид примусових заходів медичного характеру, що потребує особа, суд застосовує до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні №0003102 від 10.09.2024 не застосовувався.

Керуючись ст.ст.369, 372, 512-513 КПК України, ст.ст. 93-94 КК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 , затверджене прокурором кримінальному провадженні прокурором Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0003102 від 10.09.2024 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , в зв`язку з вчиненням ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України задовольнити.

Визнати доведеним, що ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир-Волинський Волинської області, жителя АДРЕСА_1 - примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Луцький суд Волинської області, протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1