справа № 208/1642/25
№ провадження 1-кс/208/641/25
УХВАЛА

Іменем України

03 лютого 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено із прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000149 від 01 лютого 2025 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл., громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого місця проживання не має,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

03 лютого 2025 року старший слідчий СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено із прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000149 від 01 лютого 2025 року відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання і просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки є наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 під час розгляду клопотання заперечував щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. По суті підозру пояснив, що перебуваючи в квартирі, де він мешкав разом зі своєю дівчиною, він зробив зауваженні дочці своєї дівчини, яка грубо розмовляла з нею по телефону. Через деякий час в двері квартиру хтось постукав і коли він відчинив двері, то побачив, що дочка дівчини прийшла з друзями, і ОСОБА_8 з цієї компаній вдарив його в обличчя. Він закрив двері, але оскільки ця компанія залишалися на вулиці, то він через деякий вийшов до них на двір, але знову ОСОБА_8 наніс йому удар в обличчя. Тоді він повернувся в квартиру, взяв ніж і повернувся на вулицю, де ігор його знову вдарив, а він його у відповідь вдарив ножем.

Захисник ОСОБА_5 також заперечував щодо задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необрунтованістьклопотання в частині недоведення ризиків, оскільки наведені ризики є припущенням сторони обвинувачення, його підзахисний не судимий, має батька інваліда 2 групи, а тому вважав достатнім застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання батька підозрюваного, за адресою: АДРЕСА_2 .

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по цих матеріалах, заслухавши думку учасників судового розгляду, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В клопотанні зазначено, що 01.02.2025, приблизно о 01:00 годин, (більш точний час та дата в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , перебував біля під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де також знаходився ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час перебування у вказаному місці та у зазначений час між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , перебуваючи 01.02.2025, приблизно о 01:00 год., (більш точний час та дата в ході досудового розслідування не встановлено), біля під`їзду будинку № 17 по вулиці Каштанів у м. Кам`янське, розташувавшись навпроти ОСОБА_9 та утримуючи у своїй правій руці ніж, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом завдання удару ножем в тіло людини можливо заподіяти їй тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки і свідомо допускаючи їх настання, застосовуючи достатню м`язову силу, наніс ОСОБА_9 один удар вказаним ножем в область черевної порожнини. В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , згідно довідки КНП КМР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» від 01.02.2025, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з ушкодженням великого сальника.

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що підтверджується витягом №0000149 від 01.02.2025, з визначенням кваліфікації за ч. 1 ст. 121 КК України.

01 лютого 2025 року о 11 годині 14 хвилині ОСОБА_4 затримано на підставі п.2 ч.1 ст.208 КК України.

01 лютого 2025 року о 13 годині 29 хвилині ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

01 лютого 2025 року о 13 годині 43 хвилині підозрюваному ОСОБА_4 надані копії клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченого статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбаченого частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вважаю, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що підтверджується зібраними у провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події, показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та потерпілого ОСОБА_9 зафіксованими у протоколі допиту останніх, протоколом пред`явлення особи ОСОБА_4 для впізнання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,довідкою лікаря щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Отже, стороною обвинувачення доведено вагомість наявних доказів, що вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України в об`ємі достатньому для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який відповідно до ст.12 КК України класифікується як тяжкий злочин, санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років, у зв`язку із чим розуміючи ймовірність покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків в цьому кримінальному провадженні.

Оцінюючи обставини, передбачені ст.178 КПК України, встановлено, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, оскільки не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не має зареєстрованого місця проживання, що також свідчить про наявність вищезазначеного ризику, оскільки встановлено відсутность стримуючих факторів і вказує на можливість вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Отже, вважаю, що стороною обвинувачення доведено існування ризику, передбаченого, передбаченого ст.177 КПК України, а тому, оскільки прокурором в судовому засіданні також доведено обставини, що вказують на обгрунтованість підозри, то відповідно наявні підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Оцініючи доводи прокурора щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж триманняі під вартою, та заперечення сторони захисту з цього приводу, то вважаю, що під час розгляду клопотання стороною обвинувачення доведено необхідність застосування до підозрюваного саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Як вже зазначалося, підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, не має постійної роботи, не має зареєстрвоаного місця проживання, докази, що вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого здлочину, є доволі суттєвими, навіть враховуючи незначний час з початку досудового розслідування. Також слід зазначити щодо репутації підозрюваного, щодо якого неодноразово приймалися заяви в поліції з приводу домашнього насильства відносно його батька. При цьому ці дії, відповідно до інформації наданою прокурором в судовому засіданні, носили як психологічний так і фізичний характер, відносно підозрюваного виносився заборонний припис.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання батька підозрюваного, де підозрюваний навіть не зареєстрований і не має правових підстав проживати, є неможливим, і в цій частині позиція сторони захисту є безпідставною.

Отже, враховуючи обставини в їх сукупності, передбачені ст.178 КПК України, наявність ризиків, передбаченого ч.1 ст.177 КПК України, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню і наявні достатні підстави для застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, оскільки жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим ризикам, враховуючи вищевикладене.

З урахуванням положень п.1 ч. 4 ст.183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, вважаю можливим при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою не визначати заставу.

Керуючись ст. ст. 183, 193,194,196, 197,199 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання старшого слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено із прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000149 від 01 лютого 2025 року відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто з 01 лютого 2025 року по 01 квітня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання.

Строк дії ухвали в частині тримання під вартою до 01 квітня 2025 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду підозрюваним, його захисником, законним представником, прокурором протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено учасникам розгляду справи о 08 годині 05 хвилин 07 лютого 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1