Справа № 1-кс/593/54/2025
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2025 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бережани, Тернопільської області матеріали скарги скаржника ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність слідчого СВ Бережанського ВП №1 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, посилаючись на те, що 31.01.2025 року він звернувся із протокольно прийнятою заявою про вчинення кримінального правопорушення відносно нього посадовими особами у попередній змові. Просить витребувати протокол про прийняття заяви про вчинення кримінального злочину за попередньою змовою від 31.01.2025 року за №764; зобов`язати СВ Бережанського ВП в Тернопільській області видати пам`ятку потерпілого та внести відомості з прийнятої заяви про вчинення у попередній змові кримінального правопорушення посадовими особами від 31.01.2025 року за №764 до ЄРДР.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просить її задовольнити. Однак пояснення суду, щодо його мотивів та підстав звернення із заявою про вчинення злочину - відмовився надавати, посилаючись на ст.63 Конституції України, обгрунтувавши це відсутністю повноважень суду на отримання зазначених відомостей.

У судове засідання не з`явився прокурор та представник СВ ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про слухання справи були повідомлені належним чином.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу та долучені до неї матеріали приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у не внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вищезазначена бездіяльність виникає у зв`язку з невиконанням слідчим, дізнавачем, прокурором передбаченого ч.1 ст.214 КПК України обов`язку внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР і таким чином розпочати проведення досудового розслідування за відповідними фактами.

Порядок внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 за №298. Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України.

Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.1 ст.214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 2 ст. 214 КПК України).

Проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Також, слід звернути увагу на те, що правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати його з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, перевантажувати правоохоронну систему держави численними повідомленнями, які завідомо не містять відомостей саме про кримінальне правопорушення, задля досягнення власних інтересів та виконання нею невластивих їй функцій. Такими запобіжниками, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (ст.383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Так, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України). КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, однак не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Таким чином, якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення, і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Верховного Суду, який у своїх постановах наголосив на такому: «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку, чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...» (постанова від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18); «… слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР» (постанова від 30.09.2021 року у справі № 556/450/18).

Таким чином, детально вивчивши та надавши оцінку заяві ОСОБА_3 щодо вчинення у попередній змові посадовими особами кримінальне правопорушення відносно нього, слідчий суддя вважає, що заява ОСОБА_3 , не містить відомостей, які б вказували на вчинення кримінальних правопорушень, а посилання заявника є лише суб`єктивним викладом обставин та припущеннями скаржника, суб`єктивним уявленням щодо неправомірності дій, а також ґрунтується на власному аналізі та баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність.

Лише самих відомостей викладених у заяві та непідтверджених конкретними фактами та доказами (розумними сумнівами) та власного їх аналізу (інтерпретації), на переконання слідчого суду, недостатньо на підтвердження наявності ознак скоєння злочинів.

У постанові Великої Палати №818/1526/18 від 30.01.2019, зазначено, що саме у межах процедури оскарження рішення щодо невнесення відомостей до ЄРДР, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в заяві ОСОБА_3 прийнятої протоколом від 31.01.2025 року за №764 об`єктивних даних, які б свідчили про ймовірність вчинення кримінальних правопорушень, а викладених у заяві обставин недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування.

Крім того, посилання скаржника на норму ст. 214 КПК України, яка на його думку, встановлює не право, а обов`язок слідчого або прокурора внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування оцінюється слідчим суддею критично, оскільки дана норма свідчить лише про те, що правова оцінка заяви про кримінальне правопорушення не може бути надто детальною (щодо кожної з ознак складу кримінального правопорушення) з урахуванням початкового етапу дослідження події імовірного кримінального правопорушення та обмеженістю правових можливостей щодо не тільки пізнання тих чи інших обставин, але й можливості детального обґрунтування наявності повного складу кримінального правопорушення, що характерно для підсумкових рішень у кримінальному провадженні (винесення вироку чи закриття кримінального провадження).

Таким чином, скаржником не доведено обов`язок уповноважених осіб СВ Бережанського ВП №1 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень, та як наслідок їх бездіяльність, яка полягає у не внесенні відомостей до ЄРДР за наслідками надходження заяви, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 214, 303-310, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги скаржника ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, щодо не надання пам`ятки потерпілого та не внесення відомостей до ЄРДР згідно прийнятої заяви про вчинення кримінального правопорушення від 31.01.2025 року за №764 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої її постановлено, апеляційна скарга може бути подана протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1