Справа № 463/2610/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/891/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу у м. Львові в режимі відеоконференції адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 березня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави до підозрюваного ОСОБА_7 ,-

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

даною ухвалою, задоволено клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_10 .

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 рахувати з часу фактичного затримання 20 березня 2025 року.

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят днів), тобто до 18 травня 2025 року включно.

Контроль за виконанням даної ухвали покладено на старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_10 .

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції, зокрема, вказав, зокрема, те, що ризиками, які дають підстави застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати той факт, що підозрюваний, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до дванадцяти років, відтак перебуваючи на волі з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, в тому числі залишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, оскільки як вказав в судовому засіданні, що виїжджав за межі України по системі «Шлях», також може незаконними засобами, зокрема шляхом підкупу, впливати на свідків та заявника у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом конспірації злочинної діяльності та погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, продовжувати вчиняти злочини, в яких підозрюється, а також може вчинити інші злочини, відтак наведені дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий не гарантують запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 березня 2025 року про обрання підозрюваному ОСОБА_7 , запобіжного заходу - тримання під вартою та ухвалити нову, якою обрати йому запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, або можливість внесення помірної застави.

Вказує про те, що даний запобіжний захід є занадто суворим щодо підозрюваного ОСОБА_7 , тому просить застосувати запобіжний захід не пов`язаного із обмеженням волі - цілодобовий домашній арешт, або з можливістю внесення помірної застави.

Зауважує, що суд задовільняючи клопотання слідчого та прокурора помилково не звернув уваги на ряд доказів які ставлять під сумнів обґрунтованість, як підозри щодо ОСОБА_7 , а так, і застосування найсуворішого запобіжного заходу, і без альтернативи застави. Такими доказами є те, що у ОСОБА_7 не вилучили жодних наркотичних засобів; під час обшуку у місці проживання ОСОБА_7 також не виявлено жодних наркотичних засобів; ОСОБА_7 є вже людиною середнього віку 44 роки, і ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності. Як пояснив сам ОСОБА_7 він особисто не вів жодних розмов щодо збуту наркотичних засобів і це, що його затримали є нічим іншим як помилкою, оскільки він перебував поряд біля людей які можливо і мали якісь протизаконні наміри, але при ньому їх не обговорювали.

Наголошує, що хоча і суд першої інстанції в ухвалі зазначає, що сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення свідчать про наявність в його діях інкримінованого кримінального правопорушення, але судом не в повній мірі забезпечено захист прав ОСОБА_7 .

У судове засідання суду апеляційної інстанції захисник адвокат ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання не з`явився, клопотань від такого не надходило.

З урахуванням наведеного та положень ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено без участі особи, яка не з`явилася до суду.

Заслухавши доповідача, виступ захисника адвоката ОСОБА_9 , пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та не заперечили про розгляд такої у відсутності захисника адвоката ОСОБА_6 , думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечив подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з матеріалами клопотання, першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000213 від 21 січня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

20 березня 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З ухвали слідчого судді слідує, що про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України (сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення) свідчать, зокрема: протокол огляду, ідентифікації, помічення та вручення грошових коштів від 22 січня 2025 року, протокол огляду та добровільної видачі від 22 січня 2025 року, висновок експерта № СЕ-19/114-25/2144-НЗПРАП від 27 січня 2025 року, протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 23 січня 2025 року, протоколи про хід проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відеоконтролю осіб від 23 січня 2025 року, протокол за результатами проведення спостереження за особою від 7 лютого 2025 року, протокол за результатами проведення спостереження за особою від 18 лютого 2025 року, протоколи затримання осіб, підозрюваних у вчиненні злочину від 20 березня 2025 року, протокол огляду, ідентифікації, помічення та вручення грошових коштів від 20 березня 2025 року, протоколом огляду місця події від 20 березня 2025 року, протокол обшуку від 20 березня 2025 року, висновок експерта № СЕ-19/114-25/6777-НЗПРАП від 21 березня 2025 року.

При цьому слідчий суддя обгрунтовано зазначив, що ризиками, які дають підстави застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати той факт, що підозрюваний, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до дванадцяти років, відтак перебуваючи на волі з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, в тому числі залишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, оскільки як вказав в судовому засіданні, що виїжджав за межі України по системі «Шлях», також може незаконними засобами, зокрема шляхом підкупу, впливати на свідків та заявника у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом конспірації злочинної діяльності та погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, продовжувати вчиняти злочини, в яких підозрюється, а також може вчинити інші злочини, тому інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні якого ОСОБА_7 повідомлено про підозру, також покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 , у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, дані про його особу, зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчим суддею обґрунтовано обрано саме такий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Встановлені слідчим суддею ризики відповідно до ст. 177, ст. 183 КПК України виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і нівелюють твердження захисника підозрюваного.

Покликання апелянта про можливість застосування запобіжного заходу не пов`язаного із обмеженням волі, а саме цілодобового домашнього арешту, свого підтвердження при апеляційному розгляді не знайшли, застосований слідчим суддею запобіжний захід є співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, і повністю буде запобігати ризикам, доведеним прокурором.

Колегія суддів апеляційного суду порушень норм КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали не вбачає та вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Дійшовши правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя, врахував ці положення закону та навів в ухвалі достатні обгрунтування щодо не визначення розміру застави.

Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог апелянта немає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 березня 2025 року, якою застосовано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4