Справа № 601/2863/23
Провадження № 1-кс/601/85/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року місто Кременець

Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець клопотання слідчого СВ Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільської області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за № №0000690 від 14 вересня 2023 року про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Кременець Кременецького району Тернопільської області, зареєстрованогоза адресою АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, фізична особа підприємець, одруженого, із незакінченоювищою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей чи осіб похилого вікуне має, не адвоката, не депутата, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 298 КК України,

за участю:

- прокурора ОСОБА_5 ,

- підозрюваного ОСОБА_4

встановив:

Старший слідчий СВ Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Клопотання погоджено прокурором Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_5 .

Із клопотання вбачається, що слідчим відділенням Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні№0000690, яке 14 вересня 2023 року внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.298 КК України, ч.5 ст.27 КК України, ч.5 ст.298 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді директора Кременецько-Почаївського державного історико-архітектурного заповідника, із залученням ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, що призвело до пошкодження культурної спадщини.

Зокрема, статтею 54 Конституції України встановлено, що держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» об`єкт культурної спадщини - визначене місце, споруда, комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.

Окрім того, ч.1 ст.22 вказаного Закону пам`ятки, їхні частини, пов`язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця.

Згідно вимог ч.1 ст.24 Закону України «Про охорону культурної спадщини», власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про охорону культурної спадщини» використання пам`ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує як найменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.

Згідно з ст.26 Закону України «Про охорону культурної спадщини» ремонт та реставрація пам`яток національного значення здійснюються лише за наявності письмового, дозволу центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини на підставі погодженої з ним науково-проектної документації. Розробленню проектів консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту, пристосування пам`яток передує проведення необхідних науково-дослідних робіт, у тому числі археологічних і геологічних. У складі організаційно-функціональної структури підприємства - виконавця робіт з консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту, пристосування пам`яток мають передбачатися підрозділи та/або фахівці, які забезпечують виконання відповідних виробничо-технічних, виробничих функцій. Роботи із збереження об`єктів культурної спадщини проводяться згідно з реставраційними нормами та правилами, погодженими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст.3 Закону України «Про охорону культурної спадщини» державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.

До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Повноваження центральних органів виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини визначені ст. 5 Закону України «Про охорону культурної спадщини».

Зокрема, це надання дозволів на проведення робіт на пам`ятках національного значення; погодження охоронних договорів на пам`ятки національного значення; видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам`яток національного значення, об`єктів всесвітньої спадщини, припинення робіт на них, їх територіях, в зонах охорони, буферних зонах, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідними органами охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом, без дозволів або з відхиленням від них; застосування фінансових санкцій за порушення цього Закону тощо.

Також, п. 98 Положення № 885 передбачено, що Міністерство культури та інформаційної політики погоджує науково-проектну документацію на виконання робіт із консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту та пристосування пам`яток національного значення та надає дозволи на проведення робіт на пам`ятках національного значення.

Відповідно до розділу I Загальних положень Положення про Кременецько-Почаївський державний історико-архітектурний заповідник» (ідентифікаційний код 26024191), які затверджено Наказом Міністерством культури та інформаційної політики від 27.05.2020 № 1847, Кременецько-Почаївський державний історико-архітектурний заповідник (далі Заповідник) утворено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.05.2001 № 583 «Про Кременецько-Почаївський державний історико-архітектурний заповідник» на базі комплексів пам`яток у містах Кременець та Почаїв Тернопільської області.

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1419-р «Деякі питання управління «Міністерством культури та інформаційної політики об`єктами державної власності» та від 23.01.2020 № 53-р, із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2020 № 231 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України щодо діяльності Міністерства культури та інформаційної політики» заповідник віднесений до сфери управління Міністерства культури та інформаційної політики України.

Заповідник є державною організацією, закладом культури, а саме об`єктом державної власності та перебуває у сфері управління Міністерства культури та інформаційної політики України (далі - Орган управління майном). Заповідник має особливу історико-культурну та наукову цінність. Заповідник здійснює науково-дослідну та культурно-освітню діяльність у сфері охорони культурної спадщини та музейної справи, забезпечує вивчення, охорону, реставрацію і використання об`єктів Заповідника, збереження і відтворення традиційного характеру їх середовища. У своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Органу управління майном, іншими нормативно-правовими актами України, цим Положенням, а також ратифікованими Україною міжнародними актами у сфері збереження історико-культурної і природної спадщини, рекомендаціями ЮНЕСКО, Міжнародної ради з питань пам`яток і визначних місць (КОМОС) та Міжнародної ради музеїв (ІКОМ).

У сфері охорони пам`яток культурної спадщини основними видами діяльності Заповідника є: розроблення науково обґрунтованих пропозицій щодо режимів збереження і використання об`єктів культурної спадщини, що входять до складу Заповідника, забезпечення їх утримання, захисту, збереження та належного використання; підготовка проектів охоронних договорів на пам`ятки, що входять до складу Заповідника; подання центральному органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини пропозицій щодо занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, внесення змін до нього; здійснення комплексу науково обґрунтованих заходів щодо реабілітації, реставрації, консервації, музеєфікації, а також пристосування та ремонту об`єктів культурної спадщини, розкриття їх найбільш характерних ознак, відтворення втрачених або пошкоджених елементів; забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини в межах Заповідника від загрози знищення, руйнування або пошкодження;

Відповідно до розділу 5 Положень, забезпечення режиму території Заповідника «Положень про Кременецько-Почаївський державний історико-архітектурний заповідник», вказано, що режим території Заповідника визначається відповідно до законодавства України з урахуванням особливостей та цільового призначення об`єктів культурної спадщини та природних комплексів. Пам`ятки, а також споруди, що знаходяться на території Заповідника, використовуються для наукових, культурно-освітніх та рекреаційних цілей. Заповідник в межах території Заповідника користується природними ресурсами і забезпечує раціональне використання і відтворення природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки, охорону навколишнього природного середовища і дотримання природоохоронного законодавства.

На території Заповідника забороняється діяльність, що негативно впливає або може негативно вплинути на стан збереження об`єктів культурної спадщини, режим їх охорони та використання, а саме: проведення містобудівних, архітектурних та ландшафтних перетворень, будівельних, меліоративних, шляхових, земляних робіт, проведення масових видовищних заходів без погодження з центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини; діяльність, яка може призвести до руйнування, зміни, пошкодження чи знищення пам`яток культурної спадщини, історичного середовища; дії, які змінюють гідрологічний режим земель Заповідника, пошкодження ґрунтового покриву; проведення археологічних досліджень без дозволу центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини та Заповідника;

Заповідник забезпечує вжиття заходів, спрямованих на запобігання і припинення порушення вимог законодавства про охорону культурної спадщини на території Заповідника, а також, у разі потреби, в межах повноважень вживає заходи щодо усунення негативних наслідків і відшкодування шкоди, завданої такими порушеннями та притягнення осіб, винних у таких порушеннях, до відповідальності.

З метою забезпечення дотримання законодавства про охорону культурної спадщини Заповідником призупиняється або забороняється будь-яка діяльність юридичних або фізичних осіб в межах території Заповідника, що загрожує схоронності пам`яток, їх територій.

Згідно розділу 6 «Положень про Кременецько-Почаївський державний історико-архітектурний заповідник», майно Заповідника є державного власністю і закріплене за ним на праві оперативного управління. Майно, передане Заповіднику, використовується відповідно до мети і завдань, визначених цим Положенням.

Наказом Міністерства культури України від 31.10.2016 № 777/0/17-16 «Про призначення ОСОБА_6 », відповідно до ст. 21 Закону України «Про культуру» та протоколу засідання конкурсної комісії з конкурсного добору на посаду директора Кременецько-Почаївського державного історико-архітектурного заповідника від 17.10.2016 № 2, ОСОБА_6 призначено на посаду Заповідника за контрактом, як такого, що став переможцем конкурсного відбору.

Відповідно до положень Контракту від 31.10.2016 № 664, керівник зобов`язується безпосередньо і через адміністрацію Заповідника здійснювати поточне управління (керівництво) Заповідником, забезпечувати його ефективну діяльність, а Міністерство зобов`язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці Керівника. На підставі контракту виникають трудові відносини між Керівником Заповідника та Міністерством. Керівник, який уклав цей контракт є повноважним представником Заповідника під час реалізації повноважень, функцій, обов`язків Заповідника, передбачених актами законодавства, Положенням Заповідника, іншими нормативними документами.

Згідно із розділом 2 Контракту, керівник здійснює керівництво Заповідником, організовує його науково-дослідну, науково-методичну, господарську, соціально-побутову та інші види діяльності, забезпечує виконання завдань, передбачених діючим законодавством, Положенням Заповідника та цим контрактом.

Зокрема, керівник зобов`язується: дотримуватись положень чинного законодавства України та умов цього контракту, дотримуватись виконання державних програм розвитку охорони культурної спадщини та музейної справи відповідно до законів України «Про охорону культурної спадщини», «Про музеї та музейну справу» та «Про культуру», дотримуватись виконання Програм розвитку Заповідника на один і п`ять років що додаються, та після завершення першого року роботи. а також щорічно, починаючи з другого року подавати Міністерству звіт про їх виконання; забезпечувати виконання критеріїв оцінки праці Керівника визначених, розділом 3 цього контракту.

З урахуванням викладеного, відповідно до примітки до статті 364 КК України, ОСОБА_6 є службовою особою, який постійно за спеціальними повноваженнями здійснює функції представника влади, а також постійно обіймає в державній установі посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

ОСОБА_6 будучи службовою особою, тобто особою, яка постійно здійснює функції директора державної організації, тобто обіймає постійно посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, умисно незаконно пошкодив та частково зруйнував частини об`єкта історичної та археологічної спадщини, що відноситься до пам`ятки національного значення.

Зокрема, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна нежитлова будівля, Замок руїни IX-XVI ст. за адресою вул. Замкова, 59, м.Кременець загальною площею 113.2 м.кв. належить державі Україна в особі Міністерства культури та інформаційної політики України ().

Відповідно до Договору оренди № 1215 про передачу підприємцю у строкове платне користування державного нерухомого майна від 18.05.2017 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (ЄРДПОУ НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 передано в оренду у строкове платне користування державне нерухоме майно: нежитлові приміщення будівлі пам`ятки архітектури національного значення «Замок руїни» IX-XVI ст., охоронний номер 666Н, загальною площею 113,2 кв.м., інвентарний номер 10300011, реєстровий номер 26024191.15.АААДДЛ148, розміщених за адресом: вул. Замкова, 59, м. Кременець Кременецького району Тернопільської області. Вказане майно передано в оренду з метою розміщення кафе. З урахуванням додаткових угод строк дії Договору оренди державного майна №1215 від 18.05.2017 встановлено до 17.04.2026 включно.

Після укладення вищевказаного договору у ОСОБА_6 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на умисне незаконне пошкодження та часткове руйнування частини об`єкта історичної та археологічної спадщини, що відноситься до пам`ятки національного значення з метою надання можливості ОСОБА_4 забезпечити функціонування кафе на території об`єкта історичної та археологічної спадщини, що відноситься до пам`ятки національного значення без отримання будь-яких дозволів на проведення робіт на цьому об`єкті. З цією метою ОСОБА_6 залучив ОСОБА_4 , який був обізнаний із кримінально-протиправним характером дій особи, яка займала посаду директора державної організації.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, що направлений на умисне незаконне пошкодження та часткове руйнування частини об`єкта історичної та археологічної спадщини, що відноситься до пам`ятки національного значення, ОСОБА_6 , діючи умисно, у порушення вищевказаних норм законодавства, надав вказівку ОСОБА_4 винести шари культурно-хронологічних горизонтів ІХ-ХVІІ століть із пам`ятки архітектури та містобудування національного значення «Замок. Руїни ІХ-ХVІ ст.», охоронний № 666Н на якому наявні об`єкти історичної та археологічної спадщини. ОСОБА_7 , діючи як орендар державного нерухомого майна, виконуючи вказівку ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб забезпечив винесення шарів культурно-хронологічних горизонтів ІХ-ХVІІ століть із пам`ятки архітектури та містобудування національного значення «Замок. Руїни ІХ-ХVІ ст.», охоронний № 666Н, що по вулиці Замкова, 59, міста Кременець Кременецького району Тернопільської області, на якому наявні об`єкти історичної та археологічної спадщини.

Водночас, всупереч вищевказаних нормативно-правових та внутрішньо-управлінських актів ОСОБА_6 та ОСОБА_4 розуміли, що вказані роботи виконуються без науково-проектної документації та письмового дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини для їх проведення.

Під час досудового розслідування не встановлена точна дата вчинення кримінального правопорушення. Враховуючи, що повідомлення про вчинення кримінального правопорушення 14.09.2023, кримінальне правопорушення вчинено в період з 18.05.2017 по 14.09.2023.

В результаті кримінально-протиправний дій ОСОБА_6 у межах пам`ятки національного значення «Замок. Руїни IX - XVI ст.» охоронний № 666Н були пошкоджені та частково зруйновані об`єкти історичної та археологічної спадщини, а саме: шари культурно-хронологічних горизонтів IX-XVII ст. Межі пошкодження об`єкта історичної та археологічної спадщини становлять 25 метрів кубічних. Розмір збитків, нанесених державі внаслідок руйнації, знищення або пошкодження об`єкта історичної та археологічної спадщини в межах пам?ятки національного значення «Замок. Руїни IX - XVI ст.» (охоронний № 666 Н) складає 3 415 800 (три мільйона чотириста п?ятнадцять тисяч вісімсот) гривень.

Оскільки, ОСОБА_4 діючи як орендар державного нерухомого майна, виконуючи вказівку ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб забезпечив винесення шарів культурно-хронологічних горизонтів ІХ-ХVІІ століть, то ОСОБА_4 вчинив пособництво для ОСОБА_6 в умисному незаконному пошкодженні та частковому руйнуванні частини об`єкта історичної та археологічної спадщини, що відноситься до пам`ятки національного значення.

Таким чином, ОСОБА_4 виступив як пособник у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 298 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 298 КК України, а саме пособництво в умисному незаконному руйнуванні, пошкодженні частин об`єктів культурної спадщини, вчинене щодо пам`ятки національного значення службовою особою з використанням службового становища.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- Протоколом огляду місця події від 15 вересня 2023 року;

-Договором оренди №1215;

-Листом із Міністерства культури та інформаційної політики України;

-Акт візуального обстеження від 07.12.2023 року;

-Листом із Фонду державного майна України;

-Висновком експерта від 14.08.2024 року №КСЕ-19-24/3497, складений за результатами проведення комплексної комісійної судової експертизи за напрямком 19.1 «Історико-археологічні дослідження земельних ділянок» та 10.14 «Оцінка земельних ділянок».

-Протоколом огляду від 03 січня 2025 року;

-Протоколом судового засідання в режимі відеоконференції №3142966;

-Стенограмою судового засідання Господарського суду Тернопільської області;

-Протоколами допитів свідків;

-Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального ОСОБА_8 ;

-Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4

-Іншими доказами здобутими в ході проведення досудового розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам:

1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, зокрема, позбавлення волі від трьох до восьми років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, оскільки як встановлено, на утриманні неповнолітніх, малолітніх осіб та/або осіб похилого віку. Вказані обставини, дозволяють йому переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду і тривалий час не повертатися до місця постійного проживання, з метою приховування свого місця перебування та таким способом уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого кримінального правопорушення.

2)незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний може впливати на свідків у даному кримінальному провадженніі чинити відповідний тиск, шляхом погрози та вмовляння, він може схиляти їх до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Аналогічним чином ОСОБА_4 зможе впливати на понятих, експертів та спеціалістів які були залучені укримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведеннясудових експертиз.Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачінеправдивих показань, або відмови від надання таких.

Ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні є об`єктивним і полягає у процедурі отримання свідчень від таких учасників кримінального процесу, а саме після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч.1,2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

У даній справі ризик впливу на свідків існує, позаяк кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, жоден із свідків у кримінальному провадженні безпосередньо судом не допитувалися.

Підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 298 КК України, а також встановлено обставини, які виправдовують даний запобіжний захід та підтверджують наявність зазначених ризиків.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у клопотанні підстав.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечив щодо застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

На думку слідчого судді, про обґрунтованість підозри, пред`явленої та його причетність до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 367 КК України свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваного конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження, відносно ОСОБА_4 , що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, та з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 298 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 розуміючи вид покарання, передбачений санкцією ч.5 ст.298 КК України, може вчиняти дії, спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування.

Відповідно до приписів частин 1, 2 статті 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Беручи до уваги вищевикладене, те що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого, слідчий суддя вважає за необхідне обрати йому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України.

Зважаючи на обставини кримінального правопорушення, характеристику підозрюваного, слідчий суддя переконаний, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе у повній мірі забезпечити можливість контролю за поведінкою підозрюваного з боку органу досудового розслідування та забезпечити досягнення мети кримінального провадження.

У клопотанні слідчого також порушується питання про покладення таких обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із Кременецького району Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

З огляду на тяжкість, характер вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, існуючого ризику, слідчий суддя вважає обґрунтованими вимоги слідчого про покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України.

Покладення таких обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, необхідне з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання існуючим ризикам та ефективності здійснення кримінального провадження. Покладення на підозрюваного саме таких обов`язків дає можливість органу досудового розслідування здійснювати контроль за його належною процесуальною поведінкою.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України).

За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись статями 178, 179, 194 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді - особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;не відлучатися із Кременецького району Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Строк дії ухвали закінчується 08 квітня 2025 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього можуть бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільської області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 13 лютого 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1