ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3861/24 Номер провадження 11-кп/814/945/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 ,

представника колонії ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 04.11.2024,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про приведення у відповідність вироків Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.06.2022 та від 07.02.2024 до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України, щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ. щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, із неповною середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.02.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, на 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Таке рішення суд мотивував тим, що у зв?язку зі змінами внесеними до ст. 51 КУпАП Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024, кримінальна відповідальність настає за крадіжку чужого майна на суму, яка перевищує 2 неоподатковані мінімуми доходів громадян станом на 1 січня відповідного року, протягом якого було вчинено протиправне діяння.

Враховуючи, що ОСОБА_7 вчинила крадіжку у 2022 році на суму 600 грн., її протиправне діяння на теперішній час не вважається кримінальним правопорушенням, тому засуджену необхідно звільнити від призначеного покарання за епізодом крадіжки від 15.04.2022 за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова 08.06.2022, у зв?язку з усуненням караності діяння відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України.

Разом з тим, суд виключив із вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.02.2024 посилання на ч. 1 ст. 71 КК України у зв?язку зі звільненням засудженої від призначеного покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.06.2022.

Постановив вважати ОСОБА_7 засудженою за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.02.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі.

У поданій апеляційній скарзі засуджена просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою пом?якшити призначене їй покарання на підставі ст. 69 КК України.

Просить при призначенні покарання урахувати обставини, що його пом?якшують, а саме щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину та її поведінку під час судового розгляду, наявність у неї двох неповнолітніх дітей.

Колегія суддів заслухавши доповідача, засуджену в підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, яка просила ухвалу суду залишити без змін, думку представника установи відбування покарань про можливість звільнення засудженої від відбування покарання, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженої не підлягає задоволенню.

Інші учасники судового розгляду ухвалу суду не оскаржили.

Статтею 537 КК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:

1) про відстрочку виконання вироку;

2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;

2-1) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби;

3) про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким;

4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;

5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;

6) про звільнення від покарання за хворобою;

7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;

7-1) про застосування до засуджених примусового годування;

8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;

9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;

10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;

11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;

12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;

13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;

13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань;

13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери);

13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням;

13-4) про звільнення від відбування покарання у зв`язку з прийняттям рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого;

14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що місцевий суд правомірно задовольнив подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про приведення у відповідність вироків Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.06.2022 та від 07.02.2024 до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України, щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ.

Так, у зв?язку зі змінами внесеними до ст. 51 КУпАП Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024, кримінальна відповідальність настає за крадіжку чужого майна на суму, яка перевищує 2 неоподатковані мінімуми доходів громадян станом на 1 січня відповідного року, протягом якого було вчинено протиправне діяння.

Враховуючи, що ОСОБА_7 вчинила крадіжку у 2022 році на суму 600 грн. та її протиправне діяння на теперішній час не вважається кримінальним правопорушенням, місцевий суд правомірно звільнив її від призначеного покарання за епізодом крадіжки від 15.04.2022 за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова 08.06.2022, у зв?язку з усуненням караності діяння відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України.

Також місцевий суд правильно виключив із вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.02.2024 посилання на ч. 1 ст. 71 КК України у зв?язку зі звільненням засудженої від призначеного покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.06.2022 та вирішив вважати ОСОБА_7 засудженою за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.02.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи що питання про звільнення ОСОБА_7 від призначеного судом покарання у випадку, передбаченому частиною 2 статті 74 КК України, вирішувалося судом під час виконання вироку, факти та обставини, передбачені ст. 91 КПК України, які були встановлені судом першої інстанції під час ухвалення вироку, у тому числі вирішення питання щодо виду та розміру призначеного покарання, апеляційним судом не переглядаються

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги засудженої необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 04.11.2024, щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4