Справа № 953/9227/24
н/п 1-кс/953/8613/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваної - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкова клопотання слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0001560 від 30.11.2023, про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кіровське Курської обл., РФ, громадянка України, із вищою освітою, розлучена, має трьох малолітніх дітей (2022, 2019, 2013 р.н.), раніше не судимої, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3, ч. 4 ст. 358 КК України, -

встановив:

25.11.2024р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0001560 від 30.11.2023, погоджене із прокурором, про продовження застосування до підозрюваної ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк досудового розслідування, без визначення застави.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено, що громадянка ОСОБА_5 здійснила умисні дії на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, за попередньою змовою групою осіб та підробила офіційний документ, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою його використання іншою особою, повторно за попередньою змовою групою осіб, а також використання завідомо підробленого документа

24.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3, ч. 4 ст. 358 КК України.

Сторона обвинувачення також вважає наявними ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам, у органу досудового розслідування є достатні підстави для продовження застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання.

Захисник проти задоволення клопотання заперечував, при цьому зазначаючи, що ризики не доведені, враховуючи особу підозрюваної їй можливо обрати більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт.

Підозрювана підтримала захисник.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.

Слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001560 від 30.11.2023, за підозрою за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332,ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 114-1, ч. 3, ч. 4 ст. 358 КК України.

24.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3, ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно повідомленої підозри, в ході досудового розслідування встановлено громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якого перебуваючи на посаді лікаря-невролога, завідуючого Міжрайонної Слобідської медико-соціальної експертної комісії Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» (далі міжрайонна Слобідська МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ») яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 18.06.2024 (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), виник злочинний умисел спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом сприяння особам призовного віку, уникнути призову під час мобілізації та як наслідок ухиленню від виконання конституційного обов`язку захищати Вітчизну, її незалежність та територіальну цілісність.

Разом з цим ОСОБА_7 , розуміючи, що самостійно не зможе реалізувати свій злочинний умисел, вирішив залучити до вищезазначеної протиправної діяльності членів комісії міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ», з якими він був безпосередньо знайомий, а саме: лікаря-експерта ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , лікаря-експерта ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , медичну сестру ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та медичного реєстратора ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , лікаря-терапевта (спеціаліста з медико-соціальної реабілітації) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, ОСОБА_7 , розуміючи складність вчинення вказаних протиправних діянь, вступив в злочинну змову з раніше знайомою йому особою, яка переслідуючи корисливий мотив була зацікавлена у вищезазначеній протиправній діяльності, а саме: з громадянкою України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Водночас, в ході досудового розслідування встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуваючи у

м. Харків, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 02.07.2024 (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), займаючи посаду лікаря-терапевта (спеціаліста з медико - соціальної реабілітації) міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ», за попередньою змовою з іншими членами комісії, вирішила вчиняти дії, спрямовані на створення реальних перешкод законній діяльності Збройним Силам України та іншим військовим формуванням, в частині їх обов`язку з підтримання належної мобілізаційної готовності, тобто сприяння особам призовного віку ухиленню від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, шляхом забезпечення надання кінцевих недостовірних документів вказаним особам про нібито проходження ними медико-соціальної експертної комісії та отримання за їх наслідком медичних документів, зокрема, довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії форми 157-1/о, що є підтверджувальним документом для подальшого отримання особою статусу інваліда.

Так, встановлено, що до обов?язків ОСОБА_5 , як лікаря-терепевта Слобідської МСЕК серед іншого входить:

-Брати участь в огляді хворих та осіб з інвалідністю згідно плану - графіку роботи МСЕК;

-Брати участь спільно з членами МСЕК у визначенні реабілітаційного потенціалу роботи МСЕК;

-Вивчати обсяг та якість, давати експертну оцінку проведеного раніше лікування на основі опитування, огляду хворого та вивчення медичної документації;

-Здійснювати контроль за проведенням заходів з медичної реабілітації осіб з інвалідністю;

-проводити медико-соціальну експертизу.

Так, 02.07.2024, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи на території м. Харків, ОСОБА_7 , надав добровільну згоду ОСОБА_12 , на організацію формального проходження медико-соціальної експертної комісії громадянином України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та узгодив з нею проведення засідання членами комісії міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» щодо даної особи на 17.07.2024, чітко усвідомлюючи, що первина медична документація, яка надана ОСОБА_12 , стосовно ОСОБА_13 , є фіктивною, а також те, що за наслідком даного засідання буде видана довідка до акту огляду медико-соціальної експертної комісії форми 157-1/0, яка є підтверджуючим документом щодо встановлення особі статусу інваліда, що згідно до п. 2 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» надає можливість уникнути призову під час мобілізації.

Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, члени комісії міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ», а саме: ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 чітко усвідомлюючи, що надані документи щодо ОСОБА_13 є фіктивними та не відповідають дійсності, усвідомлюючи, що їх дії є незаконними та несуть наслідки юридично-правового характеру у вигляді кримінальної відповідальності за перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, створили реальні перешкоди у законній діяльності районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки під час проведення ними мобілізаційних заходів в особливий період, шляхом надання можливості ОСОБА_13 уникнути призову під час мобілізації, а саме отримання статусу особи з інвалідністю другої групи.

Так, 17.07.2024, члени комісії міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ», (в тому числі ОСОБА_5 ), здійснили розгляд медичної справи ОСОБА_13 без його участі, та безпідставно встановили йому другу групу інвалідності, що підтверджується протокольним журналом засідань МСЕК, згідно якого ОСОБА_13 позначений під номером 1961/27 та шифр за МКХ №10 - 953980 (де серед членів комісії міститься підпис ОСОБА_5 ), та журналом обліку довідок медико-соціальної експертної комісії, згідно якого ОСОБА_13 видано довідку від 17.07.2024, серія та номер довідки 953980, номер акту огляду інваліда у МСЕК - 1961.

Так, на ОСОБА_5 , як фахівця з медико-соціальної реабілітації (лікаря-реабілітолога), серед іншого покладені обов`язки брати участь у проведенні медико-соціальної експертизи, а також розробляти індивідуальну програму медичної, соціальної та професійної реабілітації особи з інвалідністю.

При цьому, переслідуючи злочинний умисел, всупереч вимогам чинного законодавства та покладеним на лікаря-реабілітолога обов`язкам, 17.07.2024, чітко усвідомлюючи, що ОСОБА_13 на засідання комісії не з`явився, ОСОБА_5 жодним чином не відобразила вказані обставини у відповідному журналі.

Будь-яких відомостей щодо наявності поважних причин його відсутності, які б давали можливість проведення його заочного обстеження, в ході досудового розслідування не встановлено.

З метою реалізації спільного злочинного умислу з іншими членами комісії МСЕК, ОСОБА_5 , діючи умисно, здійснила заповнення медичної документації, шляхом внесення до неї недостовірних відомостей стосовно ОСОБА_13 , яку підписала поставивши свій підпис.

Крім того, ОСОБА_5 , переслідуючи злочинний умисел, всупереч вимогам чинного законодавства та покладеним на лікаря-терапевта (спеціаліста з медико-соціальної реабілітації) обов`язкам, чітко усвідомлюючи, що ОСОБА_13 на засідання комісії не з`явився, і що присвоєний йому статус інваліда є фіктивним, склала індивідуальну програму реабілітації останнього, про що 17.07.2024 внесла відповідні відомості до журналу обліку медико-соціальною експертною комісією індивідуальних програм реабілітації інвалідів форми 160-1/о, де ОСОБА_13 позначений під №1576.

Разом з тим, встановлено, що на момент проведення медичного огляду, та на момент нібито отримання індивідуального плану реабілітації інваліда 17.07.2024, згідно до оперативних даних, ОСОБА_13 перебував поза межами м. Харкова, а саме на території сел. Саврань Одеської області, отже фізично не міг бути присутнім під час проведення медико-соціальної експертизи, бути належно оглянутим членами комісії МСЕК, та отримати індивідуальну програму реабілітації.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб, у зазначений вище період часу здійснила дії спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, основними складовими взаємозв`язаними ознаками та мотивами якого є:

- спеціальний антидержавницький мотив - вчинення діяння на шкоду інтересам України;

- мета - підрив обороноздатності України в умовах воєнного стану;

- вчинення злочину в особливий період, який згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» настав з моменту оголошення рішення про мобілізацію та з моменту введення воєнного стану в Україні 24.02.2022;

- умисне перешкоджання діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, які є органами військового управління, що забезпечують армію кваліфікованими кадрами, шляхом призову громадян на військову службу на виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період людських і транспортних ресурсів на відповідній території, що передбачено п. 1 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154;

- умисні дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки свідчать про протиправне злочинне діяння проти основ національної безпеки України.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК Україн - перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є лікарем-терапевтом (спеціалістом з медико-соціальної реабілітації) Міжрайонної Слобідської медико-соціальної експертної комісії Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» (далі міжрайонна Слобідська МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ»), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 02.07.2024, виник злочинний умисел спрямований на використання завідомо підроблених документів та в подальшому підроблення офіційних документів щодо отримання особою статусу інваліда, з метою подальшого використання даних підроблених документів ОСОБА_13 , як підставу для уникнення ним призову на військову службу під час мобілізації та воєнного стану на території України.

Так, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з членами міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ», а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи достовірно обізнаною про законний порядок та процедуру проходження медико-соціальної експертизи, перебуваючи на території м. Харків за місцем своєї роботи чітко усвідомлюючи, що надані документи щодо ОСОБА_13 є фіктивними та не відповідають дійсності, незаконно використала їх та на підставі них склала завідомо підроблені офіційні документи, а саме: акт огляду медико-соціальної експертної комісії форми 157/0, довідку до акту огляду медико-соціальної експертної комісії форми 157-1/0, індивідуальний план реабілітації, журнал протоколів засідань медико-соціальної експертної комісії та журнал обліку довідок медико-соціальної експертної комісії, журнал обліку медико-соціальною експертною комісією індивідуальних програм реабілітації інвалідів форми 160-1/о з метою їх використання вищезазначеними особами для уникнення ними призову на військову службу під час мобілізації та воєнного стану на території України.

При цьому, досудовим розслідуванням встановлено, що у вказаний період часу згідно до оперативних даних ОСОБА_13 перебував за межами

м. Харкова, отже фізично не міг бути присутнім при проходженні медичного огляду членами міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ», та у подальшому у законний спосіб отримати відповідну довідку, що підтверджує статус особи з інвалідністю другої групи.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3, 4 ст. 358 КК України - підроблення офіційного документу, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою його використання іншою особою, вчинені повторно за попередньою змовою групою осіб, а також використання завідомо підробленого документа .

В обґрунтування пред`явленої підозри слідчому судді надані наступні докази:

-протоколи за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дії (зняття інформації з електронних комунікаційних мереж);

-протоколи за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дії (огляд і виїмка кореспонденції);

-протоколи за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дії (обстеження публічно недоступних місць);

-протоколи за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дії (зняття інформації з електронних інформаційних систем);

-протоколи за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дії (візуальне спостереження);

-протоколи оглядів.

Враховуючи такий обсяг відомостей кримінального провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваної, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Як особа ОСОБА_5 : раніше не судима, має постійне місце проживання, розлучена, працює лікарем- терапевтом міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ», має трьох дітей ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , проживає разом із батьками та дітьми за адресою: АДРЕСА_1 .

25.10.2024 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 03.12.2024 року включно без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_15 закінчується, проте закінчити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не виявляється можливим, у зв`язку із великим об`ємом доказів та необхідності проведення ряду слідчих та процесуальних дій.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури продовжено до 3 місяців, тобто до 03.01.2025р.

Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від суду, слідчий суддя враховує злочин у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 , а також бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого їй злочину, може вдатися до відповідних дій.

Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, який в подальшому продовжений та триває по теперішній час.

З урахуванням фактичних обставин пред`явленої підозри ОСОБА_5 наданих доказів в її обґрунтування, введення на території України воєнного стану, у зв`язку із воєнною агресією Російської Федерації, свідчить про наявність суспільного інтересу, який полягає у необхідності захисту від найбільш небезпечних посягань на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність держави.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає встановленим існування ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду..

Ризики передбачені п.п. 2, 3, 5 ст. 177 КПК України на теперішній час не доведені.

Відповідно до положень ч. 6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

В даному випадку, враховуючи введення на території України воєнного стану, суд вважає за необхідне застосувати спеціальну норму ч.6 ст. 176 КПК України, яка регулює застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до особи підозрюваної у вчиненні злочину передбаченого ст. 114-1 КК України, оскільки наявний встановлений ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання винуватою у скоєні кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється, особу підозрюваної, наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновків про необхідність продовження застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк досудового розслідування.

Під час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчий суддя, врахував обставини справи, суспільний інтерес даного кримінального провадження, введення воєнного стану на території України та стадію кримінального провадження та застосував до підозрюваної запобіжних захід без визначення застави.

Проте, зі спливом місяця тримання підозрюваної ОСОБА_5 під вартою будь-які слідчі дії із нею не проводились.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ вбачається, що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України»).

Крім того, відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.

Саме у цьому і проявляється гуманність та демократичність положень та завдань кримінального процесуального закону. Адже можливість внести заставу і виконувати обов`язки, які будуть визначені слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави, більш позитивно сприймаються, ніж перебування у місцях позбавлення волі.

Відповідно д положень ч.6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, в тому числі, передбачених ст. 114-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цією статті - тримання під вартою.

Проте, відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Поряд з цим, відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261,437-42 КК України.

Оцінюючи цю норму закону, вбачається, що законодавець не заборонив, а лише надав суду дискреційні повноваження щодо визначення можливості встановити альтернативний запобіжний захід у кримінальних провадженнях, в тому числі, навіть за підозрою особи у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 114- 1 КК України.

Тобто, закон передбачає можливість застосування тримання під вартою одночасно з обранням підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, а також визначає сукупність обставин, а також критерій, якими повинен керуватися слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати підозрюваним та його утриманцями засобів гідного людини проживання.

Поряд з цим, слідчий суддя або суд, враховуючи відомості про особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, повинні переконатися, що застава здатна примусити особу з`являтися в засідання і не перешкоджати досудовому розслідуванню.

За наданими матеріалів вбачається, що дане кримінальне провадження внесено в ЄРДР у листопаді 2023р. ОСОБА_5 , згідно витягів із наказів, є членом комісії міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» з липня 2024р., тобто фактично пропрацювала членом вказаної комісії три місяці (03.10.2024р. проведені обшуки та вилучені усі документи роботи комісії). Їй інкримінований лише один епізод. Підозрювана раніше не судима, має постійне місце проживання, а також трьох малолітніх дітей, одному з яких два роки, є розлучена, самостійно займається вихованням дітей, які потребують батьківського піклування та вочевидь свідчить про міцні соціальні зв`язки.

При визначенні альтернативного запобіжного заходу слідчий суддя або суд встановлює підозрюваному певні процесуальні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, сумлінне виконання яких забезпечує ефективне проведення досудового розслідування.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Хрістова проти Болгарії» в якому суд зазначив: «Національні суди повинні приводити достатні аргументи, щоб виправдати суму встановленої застави. Так, серйозність обвинувачення не тільки не може бути єдиним фактором, що обґрунтовує розмір застави, вона не може бути вирішальним фактором. Так само небезпека переховування від правосуддя не може бути оціненою виключно на основі міркувань, що стосуються тяжкості покарання, яке, ймовірно, буде накладено».

Належить врахувати, що у цьому кримінальному провадженні прокурором доведено існування лише одного ризику, а саме можливість переховування підозрюваної від органів досудового слідства або суду. На підтвердження існування цього ризику, прокурор зазначав, що підозрювана може виїхати за кордон.

Проте, визначивши альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, та поклавши на підозрювану, в тому числі, процесуальний обов`язок здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, поза розумним сумнівом, мінімізує існування цього ризику.

Поряд з цим, в рішенні ЄСПЛ у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 суд вказав, «що гарантії, передбачені п. З ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Враховуючи такі відомості, а також те, що підозрювана раніше не судима, є розлученою, має постійне місце проживання, трьох малолітніх дітей, що свідчить про існування міцних соціальних зв`язків, а також з урахуванням обставин кримінального провадження, слідчий суддя вважає за визначити підозрюваний розмір застави.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя вважає за необхідне визначити ОСОБА_5 розмір застави, що становить 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який є пропорційним, виходячи з ризику, який доведений прокурором та встановлених нормами п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, тобто буде достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_5 як підозрюваною, покладених на неї процесуальних обов`язків, та таким, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що з урахуванням стадії кримінального провадження, застосування до ОСОБА_5 іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, з визначенням розміру застави, не буде достатнім для запобігання ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 03.01.2025р.

Встановити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 75700 грн., яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області (Отримувач коштів (одержувач): ТУ ДСА України у Харківській області; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26281249; Банк отримувача (одержувача): ДКСУ м. Київ; Код банку отримувача (МФО одержувача): 820172; Рахунок отримувача (Р/р): ua0006674; призначення платежу - застава) до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

-не відлучатися з Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суду про зміну свого місця проживання або роботи;

-утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваною в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Встановити строк дії ухвали з 26.11.2024р. по 03.01.2025р., включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1