Справа № 583/1616/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2025 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000110 від 07.02.2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка Сумської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

за ч.1 ст. 369 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Згідно з графіком розстановки особового складу Охтирського РВП ГУНП в Сумській області по забезпеченню публічної безпеки та порядку, станом на 07.02.2024 08.02.2024, інспектор СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 та інспектор СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області лейтенант ОСОБА_8 заступили на чергування по маршруту Автопартуль м. Охтирка та Охтирський район («Автограф-58») з метою забезпечення публічної безпеки та порядку на території обслуговування Охтирського РВП ГУНП в Сумській області. У подальшому, 07.02.2024, близько 11 год. 20 хв., ОСОБА_3 рухався по вул. Пушкіна в м. Охтирка Сумської області на автомобілі марки «VOLKSWAGEN», моделі «PASSAT», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , де поблизу будинку № 10 по вул. Пушкіна в м. Охтирка Сумської області, з метою забезпечення публічної безпеки та порядку був зупинений нарядом СРПП «Автограф58» у складі інспектора СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 та інспектора СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 , та якому було запропоновано надати посвідчення водія та документи на автомобіль для перевірки.

Під час спілкування з водієм ОСОБА_3 , інспектором СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 та інспектором СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 встановлено, що ОСОБА_3 під час керування транспортним засобом, перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_3 відмовився. Після цього, інспектором СРПП Охтирського РВП ОСОБА_7 прийнято рішення про складання відносно ОСОБА_3 адміністративного протоколу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того встановлено, що ОСОБА_3 не мав посвідчення водія, в результаті чого інспектором СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 прийнято рішення про складання відносно нього постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Так, 07.02.2024, в період часу з 11 год. 20 хв. по 11 год. 34 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_2 , діючи з єдиним умислом направленим на уникнення від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, шляхом не складання поліцейським відносно нього адміністративного протоколу, та відповідно подальшого не направлення протоколу до суду, постанови про накладення адміністративного стягнення, усвідомлюючи, що перед ними перебувають працівники правоохоронного органу, запропонував шляхом відкритих усних висловлювань інспектору СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 та інспектору СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 200 доларів США, за невчинення вказаними службовими особами в його інтересах дій з використанням наданої їм влади чи службового становища, тим самим запропонував їм надати неправомірну вигоду.

В подальшому, для складання вищевказаних адміністративних матеріалів ОСОБА_3 було запропоновано сісти до салону службового автомобіля працівників поліції марки TOYOTA COROLLA, державний номерний знак НОМЕР_2 , на що ОСОБА_3 погодився.

Після цього ОСОБА_3 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні автомобіля TOYOTA COROLLA, державний номерний знак НОМЕР_2 , протягом часу з 11 год. 34 хв. по 11 год 37 хв. 07.02.2024, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел направленим на уникнення від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, шляхом не складання поліцейським відносно нього адміністративного протоколу, та відповідно подальшого не направлення протоколу до суду, постанови про накладення адміністративного стягнення, під час складання вказаних документів та пропонування йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alkotester 6820», усвідомлюючи, що перед ними перебувають працівники правоохоронного органу, запропонував шляхом відкритих усних висловлювань інспектору СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 та інспектору СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 200 доларів США, за невчинення вказаними службовими особами в його інтересах дій з використанням наданої їм влади чи службового становища, тим самим запропонував їм надати неправомірну вигоду.

Також ОСОБА_3 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні автомобіля TOYOTA COROLLA, державний номерний знак НОМЕР_2 , протягом часу з 11 год. 37 хв. по 11 год 50 хв. 07.02.2024, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел направленим на уникнення від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, запропонував шляхом відкритих усних висловлювань інспектору СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 та інспектору СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 300 доларів США, за не вчинення вказаними службовими особами в його інтересах дій з використанням наданої їм влади чи службового становища, тим самим запропонував їм надати неправомірну вигоду.

Після цього, інспектором СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 відносно ОСОБА_3 складено адміністративний протокол серії ААД № 009618 від 07.02.2024 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та інспектором СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 1393143 від 07.02.2024 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, з якими ОСОБА_3 ознайомився та отримав відповідні копії.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними, протиправними діями, що виразилися у пропозиції надання неправомірної вигоди інспектору СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 та інспектору СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 в сумі 200 та 300 доларів США за не вчинення, як службовими особами в інтересах ОСОБА_3 дій по притягненню його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та ч.1 ст.126 КУпАП, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.369 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину не визнав, відмовився від дачі показань.

Захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив про незаконність підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_3 . Вважає, що протокол огляду місця події є недопустимим доказом, оскільки огляд місця події проведено 07.02.2024 року о 12 год 06 хв, а відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 07.02.2024 року о 14 год 02 хв, тобто огляд місця події проведено до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Також зазначив про порушенням права на захист.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засідання пояснив, що він є інспектором поліції, 07.02.2024 року під час патрулювання було виявлено автомобіль Фольцваген, водій якого не був пристебнутий паском безпеки, зупинили автомобіль, вийшов водій ОСОБА_3 , який одразу почав пропонувати неправомірну вигоду «200 баксів». Йому неодноразово повідомляли, що за це передбачена кримінальна відповідальність. Під час спілкування було виявлено, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, саме ОСОБА_3 пропонував їм неправомірну вигоду. Йому ще раз було повідомлено про кримінальну відповідальність, однак останній продовжував пропонувати спочатку 200 доларів, а потім 300 доларів. Машина в нього була не тонована. Відеореєстратор працював у їх службовому автомобілі. Автомобіль ОСОБА_3 зупинив ОСОБА_7 , має відеозапис зупинки. ОСОБА_3 не встигли повідомити причини зупинки, так як останній вийшов і одразу пішов до ОСОБА_7 пропонувати неправомірну вигоду. У ОСОБА_3 телефон вилучили з його дозволу.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він є інспектором поліції, 07.02.2024 року заступив на чергування та під час патрулювання було виявлено автомобіль Фольцваген, водій якого не був пристебнутий паском безпеки, зупинили автомобіль, вийшов водій ОСОБА_3 , який одразу почав пропонувати неправомірну вигоду «200 баксів». Йому неодноразово повідомляли, що за це передбачена кримінальна відповідальність. Під час спілкування було виявлено, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Відеозапис події здійснювався на відеореєстратор в службовому автомобілі.

Суд приймаючи до уваги показання обвинуваченого, вважає необґрунтованими його твердження про те, що він не вчиняв інкримінованого йому кримінального правопорушення, оцінює їх критично, як такі, що дані з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки, вони спростовуються іншими зібраними у справі доказами, які суд безпосередньо дослідив під час судового розгляду.

Вина обвинуваченого підтверджується матеріалами кримінального провадження, ретельно дослідженими в судовому засіданні.

Протоколом огляду місця події від 07.02.2024 року, з відеозаписом до нього, який досліджено в судовому засіданні, згідно якого огляд місця події проведено на відкритій місцевості поблизу домоволодіння №52 по вул. Пушкіна, м.Охтирка, Сумської області, на узбіччі знаходиться припаркований службовий автомобіль Toyota Corola, державний номерний знак НОМЕР_3 , а попереду нього знаходиться автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, з державним номерним знаком НОМЕР_1 . В ході огляду встановлено, що інспектором СРПП Охтирського РВП зупинено автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, водій якого не був пристебнутий пасками безпеки. При складанні протоколів стосовно ОСОБА_3 , останній пропонував працівникам поліції неправомірну вигоду за не складання адміністративних матеріалів.

Протокол огляду речей і документів від 23.03.2024 року, згідно якого оглянуто оптичний DVD-R диск з відеозаписами з нагрудної камери працівників СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області за 07.02.2024 року. Оглядом встановлено, що працівники поліції під`їжджають до автомобіля , з-за керма якого виходить ОСОБА_3 та говорить «мужики, шо ж ви мене так ненавидите?», на що працівник поліції запитує реєстраційні документи та водійське посвідчення. Об 11 год 20 хв водій ОСОБА_3 говорить «нема, мужики, ну давайте за двісті баксов, щас договоримся, пожалуйста? Двєсті доларів». Об 11 год 20 хв говорить «двісті доларів, куда скажіть, я вам оставлю свій паспорт». Працівник поліції попереджає ОСОБА_3 чи знає той про кримінальну відповідальність, на що останній говорить «знаю, знаю все, ну давайте хоть трошки будем людьми». Об 11 год 21 хв поліцейський ОСОБА_9 говорить «Відповідно до ст.40 ведеться відеофіксація». О 11 год 21 хв ОСОБА_3 говорить «мужики, двєсті доларів, більше в мене не буде, в мене двісті єсть». Поліцейський ОСОБА_9 знову повторює про кримінальну відповідальність, на що ОСОБА_3 відповідає, що все знає. Об 11 год 21 хв ОСОБА_3 знову говорить: «Ну не добивайте, двісті доларов щас привезуть, скажіть куда, через двє секунди».

Сторона захисту посилається на недопустимість протоколу огляду від 07.02.2024 року у зв`язку з тим, що огляд був проведений до внесення відомостей до ЄРДР.

Такі доводи суд відхиляє, оскільки в даному випадку відомості внесено до ЄРДР у відповідності до положень ст. 214 КПК України, огляд проведений з дотриманням положень КПК України.

Твердження сторони захисту про те, що з моменту початку огляду ОСОБА_3 був затриманий, не ґрунтується на обставинах і не вказує на істотні порушення, у зв`язку з якими цей доказ міг бути визнаний недопустимим.

Так, згідно з ч. 6 ст. 237 КПК слідчий, прокурор має право заборонити будь-якій особі залишити місце огляду до його закінчення та вчинювати будь-які дії, що заважають проведенню огляду. До того ж відповідно до положень ч. 3 ст. 223 КПК слідчий, прокурор має вживати належних заходів для забезпечення присутності під час проведення слідчої (розшукової) дії осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені.

Також за ч. 3 ст. 237 КПК для участі в огляді може бути запрошений захисник, що не є обов`язком слідчого.

Отже, навіть у випадку заборони на підставі закону ОСОБА_3 залишати місце огляду (місце події), наведене, з урахуванням положень ст. 87, ч. 6 ст. 237 та ч. 3 ст. 223 КПК, не вказує на порушення порядку проведення огляду чи істотне порушення його прав та свобод.

За таких обставин, підстави для визнання недопустимим протоколу огляду від 07.02.2024 року відсутні.

Як слідує із змісту зазначених протоколів огляду предметів (оптичних дисків з відеозаписами з нагрудної камери) від 07.02.2024 року, а також додатків до них, під час досудового розслідування слідчим було здійснено огляд відповідних оптичних дисків, а також інформації, що містилась на нагрудній веб-камері та виокремлено відомості, які мали значення для досудового розслідування.

Дані диски із відеозаписами та протоколи їх огляду були досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні та встановлено, що на них зафіксовано фактичні обставини справи, зокрема пропозиція неправомірної вигоди ОСОБА_3 .

Так, як слідує із змісту цих протоколів та додатків до них, що 07.02.2024, близько 11 год. 20 хв., ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції та було запропоновано надати посвідчення водія та документи на автомобіль для перевірки. Під час спілкування з водієм ОСОБА_3 , інспектора поліції встановлено, що ОСОБА_3 під час керування транспортним засобом, перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_3 відмовився. Після цього, інспектором СРПП Охтирського РВП ОСОБА_7 прийнято рішення про складання відносно ОСОБА_3 адміністративного протоколу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час процедури оформлення адміністративного матеріалу, ОСОБА_3 почав спілкуватись з працівниками поліції, один з яких одразу почав попереджати останнього про кримінальну відповідальність за пропозицію службовій особі неправомірної вигоди. Після чого, ОСОБА_3 відповів, що «знає про відповідальність» та намагався домовитись з працівниками поліції «по людськи», неодноразово повторював: «може без цього», «може не треба», «в мне є двісті доларів».

З досліджених відеозаписів судом встановлено, що ОСОБА_3 є обізнаним про причини його зупинки та про наявне в його діях порушення, не висловив про це жодних заперечень, а відразу висловив свої умовляння та здійснив пропозицію неправомірної вигоди працівнику поліції, будучи обізнаним про кримінальну відповідальність за вказане.

Дослідивши безпосередньо відеозаписи як додатки до протоколів огляду, надані стороною обвинувачення, суд не встановив переривань, невідповідності зображення звуковій доріжці, порушень цілісності записів, будь-яких інших ознак втручання або монтажу. Зазначені відеозаписи доповнюють один одного та повністю відтворюють обстановку події, яка мала місце 07.02.2024 року.

При дослідженні цих відеозаписів в суду не має сумнівів, що на них зображений обвинувачений та інші учасники події, а також обставини події, яку слід довести в зазначеному кримінальному провадженні.

Суд також звертає увагу на те, що відеозйомка здійснювалась працівниками поліції відкрито за допомогою нагрудних камер патрульного поліцейського. Відеозапис здійснювався під час виконання поліцейськими своїх професійних обов`язків з метою фіксації правопорушення, що узгоджується з положеннями ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», про що повідомлялось ОСОБА_3 на місці події.

Відповідно до ч. 2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, слідчий наділений процесуальними повноваженнями збирати докази, шляхом направлення офіційних запитів до державних органів, в тому числі і до підрозділу Національної поліції, які можуть добровільно видати такий відеозапис. За інших обставин, тобто якщо орган на запит слідчого не згоден надати наявні в його розпорядженні необхідні документи, тоді слідчий вживає заходи забезпечення кримінального провадження і звертається до суду за правилами глави 15 розділу IIКПК України або здійснює слідчі дії, наприклад обшук.

При цьому необхідно зважати на те, що згідно з ч. 4 ст.132 КПК для оцінки потреб досудового розслідування варто враховувати можливість отримати речі й документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, без застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Отримання тимчасового доступу до речей, документів і, за наявності підстав для того, розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, обумовлене, за приписами ст. 163 КПК, необхідністю доведення стороною кримінального провадження наявності достатніх підстав вважати, що без такого доступу та вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

За відсутності таких обставин, тим більше за умови добровільного надання документів стороною чи учасником кримінального провадження, у володінні яких вони перебувають, не виникає підстав та умов до звернення з клопотанням до слідчого судді стосовно застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді тимчасового доступу до документів і речей.

Отже, зазначені докази слідчим отримано у спосіб, передбачений ч.2 ст. 93 КПК України.

З врахуванням наведеного, надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо судом докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст.93 КПК України. Жодних обставин, передбачених ст.87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Таким чином на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 за ч.1 ст.369 КК України доведене «поза розумним сумнівом» та його дії суд кваліфікує як пропозиція службовій особі надати неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Згідно з приміткою до ст.364-1 КК під неправомірною вигодою, зокрема, у ст.369 КК, слід розуміти гроші або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які пропонують, обіцяють, надають або одержують без законних на те підстав.

Аналіз диспозиції ст.369 КК України свідчить про те, що діяння, зазначене у цій статті, може полягати лише у дії, тобто, активній поведінці, та альтернативно виражається у трьох діях: (1)пропозиції надання неправомірної вигоди; (2) обіцянка надання неправомірної вигоди; (3)надання неправомірної вигоди. У цьому кримінальному провадженні обвинуваченому інкримінується одна із трьох альтернативних дій, а саме пропозиція надання неправомірної вигоди.

Згідно з п. 3 примітки до ст. 354 КК, під пропозицією, зокрема, у ст. 369 КК, слід розуміти висловлення службовій особі наміру про надання неправомірної вигоди.

Тобто, пропозиція надання неправомірної вигоди це дія, яка полягає в доведенні до відома адресата наміру (бажання, готовності) надати неправомірну вигоду. Ініціатива її надання виходить від особи, яка її пропонує. Пропонуючи неправомірну вигоду, суб`єкт може мати на меті переконатися у тому, що адресат її не відхилить, безперешкодно її одержить у майбутньому, не вчинить провокацію підкупу тощо. Пропозиція неправомірної вигоди може бути виконана будь-якими діямиусно (безпосередньо чи за допомогою засобів зв`язку), письмово (зокрема, запискою, звичайною чи електронною поштою, за допомогою месенджерів тощо), а також конклюдентними діями (жестами, демонстрацією цінностей та іншим).

Вина щодо пропозиції надання неправомірної вигоди та надання неправомірної вигоди службовій особі, завжди полягає у прямому умислі. Прямим є умисел тоді, коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії чи бездіяльності), передбачала його суспільно-небезпечні наслідки і бажала їх настання (ч.2 ст. 24 КК). Метою «хабародавця» є добитись вчинення чи невчинення службовою особою дій у власних інтересах чи інтересах третьої особи.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України, якщо його об`єктивна сторона виражається у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду, є формальним, тобто є закінченим з моменту, коли винний запропонував надати неправомірну вигоду службовій особі, а остання усвідомила цю інформацію.

Суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно усвідомлював, що пропонує грошові кошти службовій особі саме в якості неправомірної вигоди за невчинення ними дій з використанням наданої їй влади та службового становища.

Аналіз обстановки, контекст розмови між працівниками поліції та обвинуваченим, які йому пояснили, що будуть складені постанова та протокол за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, після чого ОСОБА_3 просить вирішити все і пропонує працівнику поліції неправомірну вигоду після попередження про кримінальну відповідальність, дають підстави для висновку, що обвинувачений саме з метою уникнення для себе негативних наслідків у виді складання постанови про адміністративне стягнення та адміністративного протоколу, що може слугувати підставою для притягнення до адміністративної відповідальності у виді накладення штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом, висловив пропозицію поліцейському надання неправомірної вигоди за не притягнення його до адміністративної відповідальності.

Свідома мінімізація висловлювань ОСОБА_3 , очевидне намагання завуалювати свої дійсні наміри переконливо свідчать про те, що він усвідомлював протиправність своїх дій та прагнув уникнути можливого притягнення його до кримінальної відповідальності у випадку викриття.

Тож, встановлені судом обставини однозначно свідчить про повне усвідомлення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного характеру своїх дій та бажання їх вчинити.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 Кримінального кодексу України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Відповідно до вимог ст. ст. 65, 66, 67 КК України, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Стаття 369 КК відноситься до групи кримінально караних корупційних діянь, які характеризуються підкупом особи. Особливістю суспільної небезпечності підкупу є те, що визначена залежність у ньому виявляється як схиляння осіб до протиправного використання наданих їх службових повноважень та можливостей.

Судом враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відсутність судимостей та позитивні відомості відносно особи обвинуваченого, суд відносить на користь призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі, що буде помірним скоєному і відповідатиме визначеній ст.50 КК України меті призначення покарання та особі обвинуваченого.

На переконання суду, призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Відповідне покарання сприятиме становленню справедливості, рівності перед законом.

Від прокурора надійшло клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, яке суд вважає обґрунтованим, з метою запобігання ризикам, визначеним у ст. 177 КПК України та забезпечення виконання процесуальних обов`язків.

Процесуальні витрати, речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 370, 374-376, 394-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання у вигляді два роки обмеження волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту та покласти на нього такі обов`язки: не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 години до 06 години, без дозволу прокурора чи суду.

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_1