Справа № 191/4360/24
Провадження № 1-кп/191/371/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000198 від 04 вересня 2024 року стосовно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Партизани Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, офіційно не працюючого, який має на утриманні малолітніх дітей - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з повною загальною середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 04.11.1998 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.81, ч.3 ст. 140. ст.42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-15.08.2001 року Синельниківським міськрайонним судом

Дніпропетровської області за ч.2 ст. 140, ч.3 ст. 140, ст.42 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

-07.12.2004 року Синельниківським міськрайонним судом

Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч. 4.2 ст. 190, ч.2 ст.289, ст. 70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі;

- 01.06.2009 року Синельниківським міськрайонним судом

Дніпропетровської області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі;

-12.05.2020 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України іспитовий строк 1 рік;22.07.2021 року знятий з обліку у зв`язку із закінченням іспитового строку;

увчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_9

У Х В А Л И В :

09.07.2024 у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_3 перебував з дозволу користувача території приватного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , спільно вживаючи алкогольні напої. В подальшому, у ОСОБА_3 раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на привласнення офіційного документу потерпілого ОСОБА_9 - банківської картки, метою подальшого викрадення грошових коштів.

В цей же день, 09.07.2024 у вечірній час доби, але не пізніше 17 години 11 хвилин, у вище зазначеному місці, ОСОБА_3 , керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи, що ця картка є офіційним особистим документом, умисно привласнив банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , позбавивши тим самим ОСОБА_9 можливості використовувати офіційний документ за його цільовим призначенням, що виразилося у неможливості використовувати вищевказану пластикову картку, з метою зняття грошових коштів, що перебували на рахунку за цією карткою.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, тобто привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України визнав повністю, вказавши, що скоєння ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує, Крім того зазначив, що 09.07.2024 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , він таємно взяв карту у ОСОБА_9 та зняв кошти. У скоєному щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 є його знайомим, 09.07.2024 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 викрав його банківську картку. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Вважав можливим призначити покарання обвинуваченому у вигляді штрафу.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Крім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 , в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у привласненні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, доведена повністю поза розумним сумнівом і його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 357 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше хоча і судимий, але має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,відсутність даних про перебування його на профілактичному обліку у лікаря психіатра та нарколога, задовільну характеристику за місцем проживання та наявність тимчасових заробітків, відсутність претензій матеріального та морального характеру від потерпілого.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставини.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання, обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 обставину, що пом`якшує покарання, виходячи з основних засад призначення покарань, визначених ст. 65 КК України, суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 357 КК України у вигляді штрафу.

Процесуальні витрати - відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся

Речові докази, карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , повернути власнику.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 357 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 не обирати.

Речовий доказ, карта АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , який зберігається при матеріалах справи (т.2 а.с.42), повернути ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1