Номер провадження:1-кс/521/1441/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , із секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання дізнавача СД ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборни Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000092 від 01.04.2025 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси звернувся дізнавач з клопотанням, погодженим з прокурором про накладення арешту на майно.

З клопотання вбачається, що 01.04.2025 до чч відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора 102 від працівників СКП ВП № 1 ОРУП № 1 про те, що за адресою: м. Одеса, вул. Гастелло, буд. 52, зупинено військовослужбовця, солдата військової частини НОМЕР_1 , гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який повідомив, що має при собі наркотичну речовину.

В ході проведення огляду місця події ОСОБА_5 самостійно дістав із лівої кишені штанів, одягнених на ньому, та добровільно видав зіп-пакет із кристалічною речовиною блакитного кольору, який було вилучено та поміщено до сейф-пакету для подальшого направлення на дослідження. Як пояснив ОСОБА_5 , вказану речовину зберігав для власного вживання без мети збуту.(ЄО 10951)

У ході проведення огляду місця події дізнавачем СД ОСОБА_3 за адресою: м. Одеса, вул. Гастелло, буд. 52, ОСОБА_5 самостійно дістав із лівої кишені штанів, одягнених на ньому, та добровільно видав зіп-пакет із кристалічною речовиною блакитного кольору, який було вилучено та поміщено до сейф-пакету № ІСR174883. Як пояснив ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказана речовина належить йому, попередньо він її знайшов та залишив собі для власного вживання.

За даним фактом дізнавачем СД відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000092 від 01.04.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

01.04.2025 вилучений zip-пакет із кристалічною речовиною блакитного кольору визнано речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні та буде направлено на експертизу за експертною спеціальністю 8.6. «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів».

Дізнавач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином.

Розгляд клопотання про арешт майна, здійснено без виклику особи, яка є його власником, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання дізнавача необхідно задовольнити, оскільки органом досудового розслідування доведена необхідність застосування арешту означеного майна, з наступних підстав.

Завданням арешту вилученого майна, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Підставами для накладення арешту, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, є наявність розумних підозр вважати, що вищезазначене майно є доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Метою арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, є забезпечення збереження речових доказів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України: «Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку».

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України: «Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди».

З урахуванням зазначеного, на даний час є достатні підстави вважати, що мало місце кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

На даному етапі досудового розслідування вимоги клопотання виправдовують втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що клопотання дізнавача необхідно задовольнити.

Керуючись ст. ст. 98, 118, 123-126, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача СД ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборни Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000092 від 01.04.2025 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України задовольнити.

Накласти арешт на зіп-пакет із кристалічною речовиною блакитного кольору, який 01.04.2025 видав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ході огляду місця події за адресою: м. Одеса, Гастелло, буд. 52.

Заборонити відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити дізнавачу та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1