Справа № 331/33/25
Провадження № 1-кс/331/41/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001225 від 24.12.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором, у кримінальному провадженні № 0001225 від 24.12.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,про арешт майна.

У вказаному клопотанні слідчий просив накласти арешт на вилучене майно в ході проведення 23.12.2024 огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя, біля буд. 2, а саме: на мобільний телефон Iphone зі слідами пошкодження, який упаковано до сейф-пакету CRI 1113362.

Клопотання вмотивоване тим, що у СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001225 від 24.12.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 23.12.2024 до ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що 23.12.2024 біля буд. 2 по вул. Гоголя у м. Запоріжжі співробітниками БПОП у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше засудженого за кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних речовин, виявлено речовину рослинного походження, схожу на наркотичну.

Слідчим СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області 23.12.2024 проведено огляд місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя, біля буд. 2, в ході якого було вилучено мобільний телефон Iphone зі слідами пошкодження, який упаковано до сейф-пакету CRI 1113362.

Вищезазначений телефон, вилучений в ході проведення огляду місця події, зберігає на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, у слідчого СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 є підстави вважати, що зазначена річ є тимчасово вилученим майном, оскільки в силу ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду, та є речовим доказом, на яку необхідно накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів (п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України), для виконання завдань арешту майна щодо запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч. 1 ст. 170 КПК України).

У судове засідання слідчий не з`явився, але надав заяву, у якій просив клопотання задовольнити та розглянути дане клопотання за його відсутності та без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Зважаючи на клопотання слідчого, власник тимчасово вилученого майна у судове засідання не викликався. У зв`язку з цим розгляд клопотання проводиться за його відсутності, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 172 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, долучені до нього, вважає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Із долучених до клопотання матеріалів вбачається,що у СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001225 від 24.12.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Із копії протоколу огляду місця події від 23 грудня 2024 року вбачається, що під час огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя, біля буд. 2 у присутності понятих було виявлено та вилучено, зокрема, пошкоджений мобільний телефон Iphone, який був упакований до сейф-пакету CRI 1113362.

Слідчим суддею враховано, що згідно із ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно із ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 3 ст.170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, за змістом вказаних положень закону арешт може бути накладено слідчим суддею на майно яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

При вирішенні питання про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене під час проведення огляду місця події 23 грудня 2024 року за адресою:м. Запоріжжя, вул. Гоголя, біля буд. 2, слідчий суддя враховує згідно із ч.2 ст. 173 КПК України: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що стороною кримінального провадження відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України доведено наявність правових підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене під час проведення огляду місця події 23 грудня 2024 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя, біля буд. 2, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, оскільки вказаний предмет містить відомості, які можуть бути використані як докази фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тому з метою забезпечення збереження даного речового доказу, недопущення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення на нього має бути накладений арешт. Розумність та співрозмірність обмеження права власності, яке матиме місце при накладенні арешту на дане майно, відповідає завданням кримінального провадження і не матиме негативних наслідків для його власника.

На підставі викладеного, керуючисьст.170-173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 23 грудня 2024 року під час проведення огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя, біля буд. 2, а саме: на мобільний телефон Iphone зі слідами пошкодження, який упаковано до сейф-пакету CRI 1113362, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування ним.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1