Справа № 539/386/25
Провадження № 1-кп/539/142/2025
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2025 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, військовозобов`язаного, не працюючого, освіта середня спеціальна, одруженого, згідно ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
та захисника ОСОБА_5 ,
суд, -
На початку червня 2024 року (більш точного часу в ході досудового розслідування не установлено) ОСОБА_3 , побачивши розміщене оголошення в соціальній мережі «Фейсбук», з метою отримання можливості бронювання, перебуваючи вдома в АДРЕСА_1 , діючи умисно, протиправно, з метою подальшого використання підробленого військово-облікового документу, а саме, витягу з мобільного застосунку «Резерв+», який згідно положень п. 9 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа» та п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, вступив у змову з невстановленою під час досудового розслідування особою. Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій щодо пособництва у вчиненні підроблення офіційного документа (витягу з мобільного застосунку «Резерв+»), під час листування у месенджері «Телеграм», надав невстановленій досудовим розслідуванням особі свій витяг з мобільного застосунку «Резерв+» для внесення до нього недостовірної інформації про бронювання, відстрочку та типу відстрочки, чим створив сприятливі умови для вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
В подальшому вищевказана невстановлена особа, у невстановленому під час досудового розслідування місці виготовила підроблений документ - витяг з мобільного застосунку «Резерв+» та за допомогою поштового зв`язку відправила ОСОБА_3 даний підроблений військово-обліковий документ, а саме, витяг з мобільного застосунку «Резерв+» з недостовірною інформацією про відстрочку до 19.08.2025, бронюванням до 19.08.2025 та типом відстрочки: абз. 2 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке останній отримав з метою подальшого використання.
Дії ОСОБА_3 по даному епізоду суд кваліфікує за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - пособництво в підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою.
Крім цього, 27.12.2024 о 12 год. 15 хв., ОСОБА_3 , маючи при собі підроблений військово-обліковий документ, а саме, витяг з мобільного застосунку «Резерв+» на власне ім`я, перебуваючи у м. Лубни Полтавської області по вул. Польова, був зупинений працівниками поліції для перевірки документів.
Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на використання завідомо підробленого офіційного документу, а саме витягу з мобільного застосунку «Резерв+», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 пред`явив працівнику поліції підроблений військово-обліковий документ, на ім`я ОСОБА_3 , тим самим здійснив використання завідомо підробленого документу.
Дії ОСОБА_3 по даному епізоду суд кваліфікує за ч.4 ст.358 КК України -використання завідомо підробленого документу.
24.01.2025 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та ч.4 ст.358 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести підозрюваний, а саме, за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та ч.4 ст. 358 КК України, які згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії проступків.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.
Прокурор, захисник та обвинувачений у судовому засіданні не заперечували проти затвердження судом угоди, вважали, що для цього існують всі передбачені законом підстави.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. 369 - 371, 373 376, 471, 473, 475 КПК України КПК України, -
Затвердити угоду від 24.01.2025 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому наступне узгоджене покарання:
за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень;
за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, а на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Речові докази у кримінальному провадженні:
-військово-обліковий документ «Резерв+» на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та DVD-R диск із відеозаписом проведення огляду місця події від 27.12.2024 залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1