Справа № 535/1103/24
Провадження № 1-кп/535/335/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року с-ще Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів), підозрюваного ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду), розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду с-щі Котельва клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного на підставі ч.5 ст.401 КК України у кримінальному провадженні №0001399 від 12.11.2024року за підозрою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шамраївка, Сквирського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

установив:

Відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.08.2024, солдат ОСОБА_4 , з 16.08.2024 вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов?язків за посадою.

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», на момент вчинення злочину, солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» зобов?язують солдата ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 N? 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 N?551-XIV, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та укронувати свої обов?язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил україни; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов?язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов?язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов?язкам військовослужбовця, або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов?язків він зобов?язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов?язків, зобов?язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 N? 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 N? 551-XIV, які зобов?язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів У країни, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безлеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов?язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року N? 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан, який продовжено станом на теперішній час.

Так, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка розташовувалася в АДРЕСА_2 , перебуваючи на посаді стрільця-номер обслуги 2 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 4 десантно-штурмової роти ! десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов?язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил У країни, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників 22.08.2024, приблизно о 14 год 00 хв., самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_3 та попрямував за адресою місця проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , при цьому час проводив на власний розсуд, не пов?язуючи його з виконанням обов?язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину A2582, або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 , умисно, самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_3 , що розташовувалася в АДРЕСА_2 , без поважних причин, в умовах воєнного стану та незаконно перебував за її межами, понад три доби, з 14 год. 00 хв. 22.08.2024 по 11 год. 00 хв. 21.11.2024.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення місця служби без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання і просив на підставі ч.5 ст.401 КК України звільнити підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, а провадження у справі закрити, оскільки ОСОБА_4 добровільно звернувся до прокурора з клопотанням про намір продовжити військову службу та виконувати військовий обов`язок.

ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України визнав повністю та щиро розкаявся. Просить задовольнити клопотання прокурора, а провадження у справі закрити, оскільки бажає продовжити військову службу в будь-якій військовій частині Збройних Сил України. Зазначив, що він розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч.5 ст.401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали судового провадження, дійшов висновку, що клопотання про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно вимог ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

За змістом ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Так, 24 лютого 2022 року Президентом України видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_4 був призваний на військову службу за мобілізацією, до відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягувався, підтвердив своє бажання продовжувати військову службу у військовій частині НОМЕР_4 .

Згідно письмової згоди командира військової частини НОМЕР_4 за вих.№ 15297 від 23.11.2024, командування військової частини надає письмову згоду на подальше проходження військової служби військовослужбовцем ОСОБА_4 , з положеннями ч. 3 ст. 288 КПК України ознайомлений.

Також судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті і що в такому разі він буде зобов`язаний продовжувати проходити військову службу, а в разі повторного вчинення кримінального правопорушення положення закону, передбачені ч. 5 ст.401 КК України, до нього більше не можуть бути застосовані.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Крім того, за положенням ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Враховуючи те, що підозрюваний вперше вчинив злочин, передбачений ст. 407 КК України, добровільно звернувся до суду з клопотанням про свій намір повернутися до місця служби для продовження проходження військової служби, та за наявності згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України. У зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На виконання положень ч. 3 ст. 288 КК України слід зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_4 для продовження проходження військової служби, а командира даної військової частини після набрання цією ухвалою суду законної сили забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_4 .

Стосовно підозрюваного ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 21.11.2024 року застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний утримується в ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23».

Враховуючи, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 закриттю, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід скасувати, звільнивши підозрюваного з-під варти негайно.

Керуючись ст. ст. 26, 284, 286, 288, 314, 369-372, 477 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 на підставі ч.5 ст.401 КК України, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001399 від 12.11.2024стосовно ОСОБА_4 - закрити.

Запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти негайно.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання такою ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_4 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_4 після набрання зазначеною ухвалою суду законної сили поновити ОСОБА_4 на військовій службі та забезпечити продовження проходження ним військової служби.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 03.12.2024 о 16 год 15 хв.

Суддя ОСОБА_1