Справа № 509/6242/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь угоду про визнання винуватості від 23.10.2024 року у кримінальному провадженні №0000892 від 05.10.2024 року з обвинувальним актом за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт.Дністровськ Республіки Молдова, громадянин російської федерації, росіянин, із середньою освітою, офіційно не працевлаштований, неодружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.03.2023 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2024 року о 18 год. 05 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в умовах воєнного стану, перебував в під`їзді секції № 2 будинку АДРЕСА_2 , де побачив спеціально обладнане місце для паркування велосипедів.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, що введений в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, період якого в подальшому продовжений згідно зі змінами відповідних нормативних актів та який діє по теперішній час, впевнившись у відсутності власника велосипеду та в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з вказаного спеціально відведеного місця для паркування підлітковий спортивний велосипед «Author A-Matrix», чорного кольору з вставками оранжевого кольору, що належить ОСОБА_6 .

Після чого з викраденим майном із місця скоєння злочину зник, розпорядившись велосипедом на власний розсуд.

Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , завдано матеріальних збитків на загальну суму 7524 гривні 75 копійок.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

23 жовтня 2024 року між прокурор Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_7 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000892 від 05.10.2024 року, та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до зазначеної угоди прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 за ст.185 ч.4 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі пред`явленої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: Визнати ОСОБА_5 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м.Одеси від 29.03.2023 року, остаточно визначивши ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць. Отримана згода підозрюваного на призначення такого узгодженого покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження, невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України в обсязі пред`явленої підозри, надав згоду на застосування узгодженого виду покарання.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні проти затвердження вказаної угоди не заперечує.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, але звернулася до суду з заявою, відповідно до якої просила справу розглядати у її відсутність, щодо укладення та затвердження угоди про визнання винуватості не заперечує.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є тяжкими злочинами.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним відповідають вимогам КПК України та КК України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 23 жовтня 2024 року між прокурором та підозрюваним, призначення обвинуваченому ОСОБА_5 за ст.185 ч.4 КК України узгодженої сторонами угоди про визнання винуватості міри покарання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити у вигляді тримання під вартою.

Речові докази:

- одяг ОСОБА_5 , який передано йому на відповідальне зберігання слід вважати повернутими власнику;

- ДВД диск з відеозаписом слід зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати по справі на залучення експерта для проведення судової експертизи в сумі 378,64 грн. відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .

Потерпілою ОСОБА_6 заявлений цивільний позов до ОСОБА_5 про стягнення 7600 грн. майнової шкоди та 1000 грн. моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, який визнаний обвинуваченим у повному обсязі.

Згідно з вимогами ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна протиправними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла.

Відповідно до ст.1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

З урахуванням визнання цивільного позову обвинуваченим ОСОБА_5 та з урахуванням доведеності його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, заявлений цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 жовтня 2024 року між прокурор Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 в порядку, у кримінальному провадженні №0000892 від 05.10.2024 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 23 жовтня 2024 року покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м.Одеси від 29.03.2023 року, остаточно визначивши ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання рахувати з моменту взяття під варту з 19.10.2024 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишити у вигляді тримання під вартою.

Речові докази:

- одяг ОСОБА_5 , який передано йому на відповідальне зберігання слід вважати повернутими власнику;

- ДВД диск з відеозаписом слід зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Держави 378 (триста сімдесят вісім) грн. 64 коп. процесуальних витрат по справі на залучення експерта для проведення судової експертизи.

Цивільний позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 7600 (сім тисяч шістсот) грн. майнової шкоди та 1000 (одну тисячу) грн. моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, захисником, потерпілим та прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1