Справа № 308/2765/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 13.02.2025 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Минай, Ужгородського р-н, Закарпатської обл., фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.358; ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у невстановлений день та час, перебуваючи за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 , користуючись власним портативним персональним комп`ютером «Samsung» за допомогою програмних забезпечень «Adobe Photoshop» та «Figma», підробив посвідчення водія серії НОМЕР_1 зразку Республіки Словаччина видане 11.11.2024, яке в подальшому способом термо друку, за допомогою термопринтера виготовив, достовірно знаючи, що він не має на це законних повноважень, чим вчинив підроблення вище вказаного документа.

Після чого ОСОБА_3 , активно використовував дане посвідчення водія серії НОМЕР_1 Республіки Словаччина для пересування на транспортному засобі марки «Audi» моделі «А4» д.н.з. НОМЕР_2 в межах Закарпатської області.

Окрім того, 12.02.2025 о 16:50 ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом марки «Audi» моделі «А4» д.н.з. НОМЕР_3 , рухався по проїзній частині траси Київ-Чоп М-06 809 км, в населеному пункті Кінчеш, Ужгородського р-ну, Закарпатської обл., в порушення вимог п.9.2.9 (Б) Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінетів міністрів України №1305 від 10.10.2001, а саме: водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідно напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом та був зупинений командиром взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Закарпатській області ДПП ОСОБА_4 , де відповідно до частини 1 статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» останнім здійснено перевірку документів.

На вимогу ОСОБА_5 пред`явити для перевірки документи, які водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі відповідно до п. 2.1 (а) ПДР України, а саме посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, ОСОБА_3 , перебуваючи за вищевказаною адресою усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи, що його посвідчення водія виготовлено не встановленим законом способом, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, надав ОСОБА_6 для перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_1 Республіки Словаччини, видане на його ім`я, тобто використав, достеменно знаючи, що вказане посвідчення водія є офіційним документом, який надає особі право на керування транспортним засобом.

Бланк посвідчення водія з серією та номером НОМЕР_1 виготовлений не поліграфічним способом, а термографічним способом друку. Бланк посвідчення водія Республіки Словаччина з серією та номером НОМЕР_1 за способом виготовлення, не відповідає технічному опису встановленого зразка аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території Республіки Словаччина.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.358 КК України, а саме в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право посвідчувати такі документи, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Як встановлено судом, відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_7 , прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 , у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому до суду разом із обвинувальним актом подано заяву щодо визнання винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складену в присутності захисника.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст. ст. 381, 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358; ч.4 ст.358 КК України, а саме підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право посвідчувати такі документи, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем; використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним проступків, дані про особу винного, який раніше не судимий.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає: щире каяття.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що вчинені діяння, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, а саме виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень є необхідним та достатнім призначити покарання за ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України у межах, установлених у санкціях вказаних частин ст. 358 КК України, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України, а саме у виді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Питання про речові докази по кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 358; ч.4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання :

- за ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп.;

- за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витратиза проведення судової експертизи №СЕ-19/107-25/2156-ДД від 18.02.2025 року, в розмірі 2387,70 (дві тисячі триста вісімдесят сім гривень сімдесят копійок) грн.

Речові докази:

- посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - знищити;

- відео файл з найменуванням «export-lowug», який знаходиться на оптичному носію, а саме диску «DVD-R» - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1