У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 лютого 2025 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Берислав, Херсонської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює на посаді заступника начальника Департаменту сільського господарства та зрощення Херсонської обласної військової адміністрації, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.04.2025 року (включно). Визначено розмір застави, у сумі 2000 (двох тисяч) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 6 056 000 (шість мільйонів п`ятдесят шість тисяч) грн.

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5

підозрюваний ОСОБА_7

захисник ОСОБА_6

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора .

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначення застави у розмірі 6610 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 20 015 080 (Двадцять мільйонів п`ятнадцять тисяч вісімдесят) гривень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_2 або зменшити розмір застави до двохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 600 ( шістсот п`ять тисяч шістсот) грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою слідчого судді до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.04.2025 року (включно). Визначено розмір застави, у сумі 2000 (двох тисяч) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 6 056 000 (шість мільйонів п`ятдесят шість тисяч) грн.

Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.

Вважає ухвалу слідчого судді в частині визначення розміру застави незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що при визначенні підозрюваному розміру застави слідчим суддею не враховано те що, підозрюваний та члени його родини мають дуже високий дохід, матеріально забезпечені на дуже високому рівні, мають у власності та користуванні дуже дороге рухоме та нерухоме майно. Також не враховано, те що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у завданні матеріальних. збитків територіальній громаді на загальну суму 17 022 000 гривень, що у відповідності до усталеної практики національних судів та Європейського суду, з прав людини повинно враховуватися при визначення дієвого розміру застави.

Наголошує, що визначений слідчим суддею розмір застави, є занадто малим та не в змозі забезпечити виконання підозрюваним покладних на нього обов`язків.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначає, що суд не встановив чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказує, що слідчим суддею не враховано дані про особу підозрюваного, а саме наявність у нього міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, роботи, позитивних характеристик, та стан його здоров`я.

Стверджує, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею встановлені наступні обставини.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_7 у період з 24.07.2024 року по 09.09.2024 діючи за попередньою змово з ОСОБА_9 з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 з метою заволодіння шляхом обману земельними ділянками із кадастровими номерами :02:001:0002, :02:001:0003, :02:001:0004, :02:001:0005, :02:001:0008 сільськогосподарського призначення загальною площею 307,84 га, які розташовані на території Тягинської сільської територіальної громади, Бериславського району, Херсонської області, використали завідомо підроблені офіційні документи, а саме державні акти на право приватної власності на землю І-ХС №033381 від 11 грудня 2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №227, а також державні акти серії ЯБ №123787 від 21.12.2006, серії ЯЕ № 944153 від 25.12.2006, серії ЯБ №123789 від 27.12.2006, серії ЯБ № 495615 від 29.12.2006, серії ЯБ №123788 та довідки, в яких внесено завідомо неправдиві відомості про отримання ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 право власності на земельні ділянки Тягинської сільської територіальної громади Бериславського району, Херсонської області.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, кваліфікуючими ознаками якого являється: використання завідомо підробленого документа.

Окрім цього, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у період з 24.07.2024 по 09.09.2024 організував заволодіння шляхом обману земельними ділянками сільськогосподарського призначення, площею 307,84 га, що розташовані на території Тягинської сільської територіальної громади, Бериславського району, Херсонської області загальною вартістю 17 022 000 гривень, чим завдав територіальній громаді збитків в особливо великих розмірах.

Так, ОСОБА_7 діючи за попередньою змово з ОСОБА_9 з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 шляхом обману, заволоділи земельними ділянками із кадастровими номерами :02:001:0002, :02:001:0003, :02:001:0004, :02:001:0005, :02:001:0008 сільськогосподарського призначення загальною площею 307,84 га, які розташовані на території Тягинської сільської територіальної громади, Бериславського району, Херсонської області, вартість яких у відповідності до висновку судової земельно-оціночної експертизи становить 17 022 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, кваліфікуючими ознаками якого являється: заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

20.02.2025 ОСОБА_7 затримано у порядку п. 6 ч. 1 ст. 615, ст. 208 КПК України.

20.02.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 в обґрунтування клопотання зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , інкримінованих кримінальних правопорушень та про наявність ризиків, передбачених п.1, 2,3,4 ч. 1 ст.177 КПК України.

Задовольняючи частково клопотання слідчого, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованих злочинів, вагомість наявних доказів, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, послався на наявність ризиків, передбачених п. 1, 2,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України. Вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню доведених ризиків та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_7 у період з 24.07.2024 року по 09.09.2024 діючи за попередньою змово з ОСОБА_9 з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 з метою заволодіння шляхом обману земельними ділянками із кадастровими номерами :02:001:0002, :02:001:0003, :02:001:0004, :02:001:0005, :02:001:0008 сільськогосподарського призначення загальною площею 307,84 га, які розташовані на території Тягинської сільської територіальної громади, Бериславського району, Херсонської області, використали завідомо підроблені офіційні документи, а саме державні акти на право приватної власності на землю І-ХС №033381 від 11 грудня 2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №227, а також державні акти серії ЯБ №123787 від 21.12.2006, серії ЯЕ № 944153 від 25.12.2006, серії ЯБ №123789 від 27.12.2006, серії ЯБ № 495615 від 29.12.2006, серії ЯБ №123788 та довідки, в яких внесено завідомо неправдиві відомості про отримання ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 право власності на земельні ділянки Тягинської сільської територіальної громади Бериславського району, Херсонської області.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, кваліфікуючими ознаками якого являється: використання завідомо підробленого документа.

Окрім цього, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у період з 24.07.2024 по 09.09.2024 організував заволодіння шляхом обману земельними ділянками сільськогосподарського призначення, площею 307,84 га, що розташовані на території Тягинської сільської територіальної громади, Бериславського району, Херсонської області загальною вартістю 17 022 000 гривень, чим завдав територіальній громаді збитків в особливо великих розмірах.

Так, ОСОБА_7 діючи за попередньою змово з ОСОБА_9 з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 шляхом обману, заволоділи земельними ділянками із кадастровими номерами :02:001:0002, :02:001:0003, :02:001:0004, :02:001:0005, :02:001:0008 сільськогосподарського призначення загальною площею 307,84 га, які розташовані на території Тягинської сільської територіальної громади, Бериславського району, Херсонської області, вартість яких у відповідності до висновку судової земельно-оціночної експертизи становить 17 022 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, кваліфікуючими ознаками якого являється: заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

20.02.2025 ОСОБА_7 затримано у порядку п. 6 ч. 1 ст. 615, ст. 208 КПК України.

20.02.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що є значна ймовірність того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду оскільки, підозрюється у вчиненні злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, наявний ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України , а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки знаходячись на свободі підозрюваний може знищити чи сховати документи, які, зокрема підтверджують вчинення ним кримінальних правопорушень.

Також, підозрюваний може впливати на свідків у цьому кримінальному проваджені та знищити докази, які вказують на вчинення ним кримінального правопорушення, не маючи обмежень у пересуванні, що дає підстави вважати, що наявний ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що обґрунтовується тим, що на сьогоднішній день ще не допитано всіх свідків у кримінальному провадженні. Знаходячись на свободі, підозрюваний може на них незаконно впливати з метою зміни показів.

Крім того, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема ОСОБА_7 перебуваючи на посаді заступника начальника Департаменту сільського господарства та зрошення обласної військової адміністрації, впливає на посадових осіб, службових осіб зазначеного структурного підрозділу.

Вищезазначені обставини вказують на наявність ризиків передбачених п. 1, 2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України.

Не погоджуючись із доводами апеляційної скарги захисника про те, що ризики, на які вказує слідчий суддя в оскаржуваному рішенні, не підтверджені, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Апеляційний суд, враховує, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, у зв`язку з чим тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному є достатнім мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, всупереч доводам апелянта, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, а така можливість в даному кримінальному провадженні, з огляду на характер злочинів, що розслідуються та наразі інкримінуються ОСОБА_7 , об`єктивно та беззаперечно, існує.

Враховуючи фактичні обставини кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 та особу підозрюваного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Що стосується розміру застави, з яким не погоджується сторона захисту та прокурор, то слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про необхідність визначення застави у сумі 2000 (двох тисяч) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 6 056 000 (шість мільйонів п`ятдесят шість тисяч) грн, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку колегії суддів, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Так при визначенні розміру застави стосовно підозрюваного, слідчим суддею було враховано обставини кримінальних правопорушень, те що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, майновий та сімейний стан підозрюваного, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Також судом було враховано роль підозрюваного ОСОБА_7 у злочинній схемі, його матеріальний стан, а також можливість вчинення нових злочинів з огляду на займану ним посаду, або вчинення дій направлених на перешкоджання досудовому розслідуванню, та визнано ці обставини виключним випадком для визначення застави у розмірі, що перевищує максимальний розмір, а саме у межах 2000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 6 056 000 грн. Наведені обставини у своїй сукупності обумовлювали необхідність виходу слідчого судді за межі застави, передбаченої абзацом п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийняв рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та правильно визначив розмір застави, який, з урахуванням наведених ризиків і особи підозрюваного, повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, забезпечити його належну процесуальну поведінку у кримінальному провадженні.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, а тому підстав вважати таким, що суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Як і відсутні підстави для збільшення розміру застави, як про це просить сторона обвинувачення, оскільки запропонований прокурором розмір застави, на думку колегії суддів, буде завідомо непомірним для особи, що притягується до кримінальної відповідальності, в той час як сума застави повинна бути такою, аби забезпечити стримуючий фактор.

На думку колегії суддів, запропонований прокурором розмір застави носить каральний характер для підозрюваного, оскільки фактично унеможливлює існування «альтернативи» яка закладена в правовому інституті застави.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника та прокурора, про які йдеться в апеляційних скаргах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги прокурора Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 лютого 2025 року, щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді