24.01.2025 Справа № 380/1007/19
Провадження по справі № 1-в/940/1/25
УХВАЛА

Іменем України

24 січня 2025 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Тетієві клопотання Білоцерківського районного відділу № 4 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від покарання ОСОБА_4 у зв`язку із набранням чинності Закону України від 18.07.2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,

встановив:

Провідний інспектор Білоцерківського районного відділу № 4 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, погодженим начальником Білоцерківського районного відділу № 4 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , в якому просить на підставі ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного йому вироком Тетіївського районного суду Київської області від 16.10.2019 року, яким його засуджено ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком 2 роки, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння відповідно до положень Закону України від 18.07.2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

В судовому засіданні представник Білоцерківського районного відділу № 4 філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 та прокурор Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримали.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не прибув.

Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Тетіївського районного суду Київської області від 16.10.2019 року ОСОБА_4 засуджено ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком 2 роки, зокрема за крадіжку 12.07.2019 року грошовий коштів ОСОБА_7 в сумі 400 гривень.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, визначено, що особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 (два) неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Отже, кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України настає у випадку, якщо розмір викраденого майна перевищує розмір, встановлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 (два) неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2007 гривні, тобто 50 відсотків від його розміру становили 1003,50 гривні.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, а саме 12.07.2019 року, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2007 гривень.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 було зроблено висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_4 12.07.2019 року здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 400 гривень, що є меншим двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки, то вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, а тому суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Клопотання Білоцерківського районного відділу № 4 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від покарання ОСОБА_4 у зв`язку із набранням чинності Закону України від 18.07.2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , від покарання, призначеного йому вироком Тетіївського районного суду Київської області від 16.10.2019 року, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння відповідно до положень Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1