печерський районний суд міста києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2025 м. Київ

Печерський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

кримінальне провадження № 0000021 відомості про яке 15.08.2022 внесено до ЄРДР за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Мелітополя Запорізької області, громадянки України, раніше не судимої, останнє відоме місце проживання: тимчасово окупована територія України, АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, -

Учасники судового провадження:

прокурори: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; захисник ОСОБА_6 ; свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :

І. Формулювання обвинувачення.

ОСОБА_3 , 27.09.2023 року, перебуваючи в статусі судді у відставці, за невстановлених досудовим розслідуванням та судом обставин, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч урегульованим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері національної безпеки України, перебуваючи на тимчасово окупованій території Запорізької області, добровільно зайняла у незаконно створеному окупаційною владою РФ судовому органі посаду судді так званого Запорізького обласного суду, що знаходиться за адресою: Запорізька область, місто Мелітополь, вул. Шмідта, 11, чим сприяла реалізації політики окупаційної влади РФ на тимчасово окупованій території Запорізької області.

У такий спосіб, ОСОБА_3 , громадянка України,добровільно зайняла посаду в незаконному судовому органі, створеному на тимчасово окупованій території, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 111-1 КК України, винною у вчиненні якого визнається.

ІІ. Застосовані судом правові процедури.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої ОСОБА_3 з таких підстав.

Згідно ч. 3 ст. 323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого.

Так, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.09.2024 рокуу межах даного провадження проводилось спеціальне досудове розслідування.

Встановлено, що повідомлення про підозру від 03.05.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а також повістки про виклик до слідчого неодноразово шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження вручені ОСОБА_3 у порядку, встановленому законом.

Постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 від 31.05.2024 року підозрювану ОСОБА_3 оголошено у розшук.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судові засідання не прибула, будучи належним чином повідомленою в спосіб, передбачений вимогами КПК України, шляхом публікацій в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр»), а також шляхом розміщення відповідної інформації на офіційних сайтах Офісу Генерального прокурора та Печерського районного суду міста Києва. Будучи повідомленою про розгляд справи, жодних клопотань, заяв, скарг не подавала, у зв`язку з чим на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 23.01.2025 року судовий розгляд даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої ОСОБА_3 в порядку спеціального судового провадження (in absentia), з обов`язковою участю захисника. Суд вважає, що стороною обвинувачення, а також судом здійснені всі можливі, передбачені законом, заходи щодо дотримання прав обвинуваченої на захист та доступ до правосуддя, а ОСОБА_3 мала підстави усвідомлювати, що проти неї розпочато кримінальне провадження, мала би отримати оголошено підозру, відповідні виклики до слідчого, прокурора та суду.

ІІІ. Позиція сторони захисту.

Захисник ОСОБА_6 здійснював активний та розумний захист у кримінальному провадженні прав та законних інтересів обвинуваченої всіма незабороненими законом способами. На думку захисника, обвинувачення не доведено в судовому засіданні, що є підставою для виправдання ОСОБА_3 .

ІV. Досліджені докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Обставини добровільного зайняття ОСОБА_3 посади в незаконному судовому органі, створеному на тимчасово окупованій території, підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які раніше разом працювали із обвинуваченою та бачили в мережі інтернет інформацію про її призначення в Запорізький обласний суд на посаду судді.

Крім показань свідків у судовому засіданні, вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України підтверджується дослідженими судом документами, які долучені до матеріалів кримінального провадження.

Листом заступника Керівника Офісу Президента України від 24.05.2024 № 48-01/754, відповідно до якого матеріали стосовно припинення громадянства України ОСОБА_3 , згідно із поданою нею заявою або внаслідок втрати громадянства України на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства в установленому порядку не надходили;

Листом Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України від 12.06.2024 № 6.5-6185/6-24, відповідно до якого ОСОБА_3 є громадянкою України, відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України» на ім`я ОСОБА_3 оформлено паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 18.01.1997 Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області та паспорт громадянина України для виїзду за кордон серія № НОМЕР_2 від 15.07.2020, орган, що видав - 2318;

Копією паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , 18.01.1997 Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області;

Протоколами огляду мережі Інтернет від 18.11.2022 та від 04.09.2023, відповідно до яких ОСОБА_3 перед зайняттям посади судді Запорізького обласного суду російської федерації також добровільно працювала в приймальній комісії так званого «Мелітопольського державного університету імені А.С. Макаренка», який незаконно створений окупаційною військовою адміністрацією м. Мелітополь тимчасово окупованої Запорізької області;

Протоколом огляду від 11.12.2023, відповідно до якого оглянуто інтернет ресурс «http://consultant.ru», де опубліковано «Постановление пленума верховного суда росийской федерации» № 31 від 19.09.2023 року про початок діяльності федеральний судів на території Запорізької області відповідно до якого з 21.09.2023 починають діяти так звані Запорізький обласний суд, міські та міжрайонні суди, арбітражний суд Запорізької області та Запорізький гарнізонний військовий суд. Крім того, в ході проведення огляду за допомогою програмного забезпечення «VPN» встановлено, що на сайті «верховного суду російської федерації» http://sudrf.ru у розділі «інформація про діяльність федеральних судів загальної юрисдикції» значиться Запорізький обласний суд, який знаходиться за адресою Запорізька область, м. Мелітополі, вул. Шмідта, 11. Крім того, в ході проведення огляду за допомогою програмного забезпечення «VPN» встановлено на сайті http://prezident.org опубліковано «Указ президента рф» № 723 від 27.09.2023 про призначення суддів федеральних судів, відповідно до якого встановлено, що на посаду судді Запорізького обласного суду призначено ОСОБА_3 ;

Протоколом огляду від 02.11.2023, відповідно до якого оглянуто офіційний веб-сайт президента російської федерації «www.kremlin.ru», де міститься «Указ президента рф» № 723 від 27.09.2023 ««О назначении судей федеральных судов и о представителях президента Российской Федерации в квалификационных коллегиях судей субъектов Российской Федерации», відповідно до якого встановлено, що на посаду судді Запорізького обласного суду призначено ОСОБА_3 . Даний указ долучено до протоколу огляду в якості додатку;

Рішенням Вищої ради правосуддя від 18.01.2024 № 142/0/15-24 «Про припинення відставки судді ОСОБА_3 », яким є загальнодоступним документом та міститься в мережі Інтернет за посиланням: «https://hcj.gov.ua/doc/doc/43325», відповідно до якого припинено відставку судді ОСОБА_3 у зв`язку з набуттям нею громадянства іншої держави.

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку, дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 7 ст. 111-1 КК України, як добровільне зайняття громадянином Українипосади в незаконному судовому органі, створеному на тимчасово окупованій території.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

VІ. Мотиви призначення судом покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватої та обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.

Також, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, наслідки вчиненого.

На підставі наведеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавленні волі в межах санкції ч. 7 ст. 111-1 КК України із додатковим обов`язковим покаранням у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, оскільки саме таке покарання, на переконання суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Враховуючи, що вчинення ОСОБА_3 злочину проти основ національної безпеки України, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, cуд вважає необхідним застосувати конфіскацію всього належного її на праві власності майна.

VІІ. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 369-371, 373-376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати винуватою ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави на строк 10 (десять) роківз конфіскацією всього належного їй на праві власності майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , обраховувати з моменту звернення вироку до виконання.

Строк відбуття додаткового обов`язкового покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій державина строк 10 (десять) років, обраховувати з дня набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та захиснику.

Інформацію про ухвалення вироку опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями ст. 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті судової влади.

Суддя ОСОБА_10