гСправа № 187/61/25 Провадження №1-кп/0187/52/25
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні матеріали без виклику сторін кримінального провадження № 0000001 від 02.01.2025 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне Рівненської області, українця,

освіта середньотехнічна, неодруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого

ч. 1 ст. 164 КК України

В С Т А Н О В И В

10.09.2018 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області було видано судовий наказ по справі № 187/1099/18, згідно якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язано сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини з усіх видів

його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини

відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 15 серпня 2018 року і до повноліття дитини.

На підставі судового наказу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10.09.2018 року Петриківським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження №

57255201 від 19.09.2018 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання дитини.

В подальшому ОСОБА_5 належних виплат аліментів на користь

ОСОБА_6 на утримання своєї дитини не здійснював та не здійснює до

теперішнього часу, заходів щодо працевлаштування та отримання доходу з метою сплати аліментів на утримання дитини не вживає, жодним чином не допомагає їй, чим умисно злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до довідки-розрахунку, наданої старшим державним виконавцем Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), загальна сума заборгованості по сплаті аліментів у ОСОБА_5 , відповідно до судового наказу станом на 31.12.2024 року становить 176 603,25 грн, що сукупно складає суму виплат більше ніж за три місяці відповідних платежів.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що у період часу з жовтня 2020 року по грудень 2024 року, умисно, злісно, ухиляється від сплати коштів встановлених рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області по справі № 187/1099/18 на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 .

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України.

Прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, який надійшов 16 січня 2025 року, з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, в якому зазначено, що підозрюваний ОСОБА_5 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень частини 1 статті 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 164 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог частини 3 статті 302 КПК України до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_5 , складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , в якій ОСОБА_5 зазначає про те, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 164 КК України, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному провадженні.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_5 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У даній заяві захисником підозрюваного - адвокатом ОСОБА_7 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості

ОСОБА_5 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Положеннями частин 2 та 3 статті 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву, в якій він зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 164 КК України, згідний із встановленими під час дізнання обставинами, згідний з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт може бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд відповідно до вимог частини 2 статті 382 КПК України визнає встановленим, що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 164 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_5 інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_7 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 164 КК України не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 164 КК України доведена повністю поза розумним сумнівом.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за частиною 1 статті 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог статтей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно із частиною 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно з частиною 1 статті 164 КК України є кримінальним проступком за вчинення якого передбачене покарання у виді громадських робіт на строк від вісімдесяти до ста двадцяти годин або арешт на строк до трьох місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно зі статтею 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно зі статтею 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд ураховує що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України є кримінальним проступком, ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання в

АДРЕСА_1 , де він проживає разом із матір`ю ОСОБА_8 характеризується позитивно, не працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, перебуває на військовому обліку у Дніпровському РТЦК.

З урахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості, обставин вчиненого кримінального проступку, і даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання та відсутністю обтяжуючих покарання обставин, а також вимог ч. 2 ст. 65 КК України, якою визначено, що особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин в межах санкції частини 1 статті 164 КК України.

Суд переконаний, що визначена ним вид і міра покарання, є необхідною і достатньою для можливого виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень. Таке покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності з урахуванням того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Призначення ОСОБА_5 більш суворого покарання, передбаченого частиною 1 статті 164 КК України, буде явно несправедливим через його суворість.

Підстав для застосування статті 69 КК України судом не вбачається.

Визначене таким чином покарання обвинуваченому на переконання суду буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого ним проступку, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і таке втручання у його права та свободи буде виправданим.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався. Відповідних клопотань до суду не надходило. Судові витрати відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлено

Речові докази копію виконавчого провадження № 57255201 відносно ОСОБА_5 зберігати в матеріалах справи відповідно до ст. 100 КПК України

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 302, 367-371, 373-374, 381-382 КПК України, ст. 12, 65-67, ч. 1 ст. 164 КК України, суд

УХВАЛИВ

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Речові докази: копію виконавчого провадження № 57255201 відносно ОСОБА_5 зберігати в матеріалах справи.

Запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Петриківський районний суд Дніпропетровської області, з особливостями, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок відповідно до статті 532 КПК України, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження

Суддя: ОСОБА_1