УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000348 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 22.05.2019, близько 05 години, у м. Володимир-Волинський, Волинської області, керуючитсь корисливим мотивом, та прямим умислом направленим на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, проник на територію будинку АДРЕСА_1 , яка по периметру огорожена парканом у вигляді сітки-рябиці, де повторно таємно викрав із підвіконника будинку шуруповерт марки «Makita» моделі «DDF482» із акумулятором вартістю 4365,15 грн., після чого продовжуючи протиправні дії із подвіря вище вказаного будинку таємно викрав електрокосу (тример) марки «Bosch» зеленого кольору, моделі «ART 27» вартістю 1894,80 грн. та електроподовжувач оранжевого кольору фабричного виробництва довжиною 50 метрів із січенням кабелю 2х1,0 мм2 вартістю 562,09 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 6822,04 гривень.

Органом досудового розслідування вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього за ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказане клопотання підтримав повністю та просив клопотання задовольнити з підстав викладених у ньому. Пояснив, що підстави звільнення його від кримінальної відповідальності йому зрозумілі. Також розуміє, що закриття кримінального провадження з цих підстав не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав.

Захисник ОСОБА_4 просив клопотання задовольнити.

Прокурор не заперечив щодо задоволення даного клопотання, оскільки закінчився строк давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та матеріали надані до нього, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України).

Пункт 3 ч. 1 ст. 49 КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Пункт 2 ч.1 ст. 49 КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

Разом із тим, у ч. 2 ст. 49 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (ч. 3 ст. 49 КК України).

Отже, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ст. 49 КК України та за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, та у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, і за наявності згоди особи на її звільнення на підставі спливу строків давності, закрити кримінальне провадження, звільнивши таку особу від кримінальної відповідальності.

При цьому звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК є безумовним, оскільки приводом для нього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

Особа звільняється судом від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності незалежно від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття тощо, тобто, по суті, від особи взагалі не вимагається визнання своєї винуватості шляхом здійснення будь-яких активних дій.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, мало місце 22.05.2019.

Судом не було здобуто доказів щодо ухилення обвинуваченого від досудового слідства чи суду по даній справі, а також вчинення ним з 22.05.2019 по даний час нових злочинів, а відтак перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності у розумінні ст. 49 КК України не зупинявся і не переривався.

В період з 22.05.2019 ОСОБА_4 був засуджений та відбував покарання за діяння, кримінальна протипраність яких усунута законом, а тому відповідно до ч. 3 ст. 88 КК України вважається таким, що не має судимості та не вчиняв злочинів.

Також не відповідає дійсним обставинам інформація про те, що ОСОБА_4 13.07.2020 засуджений вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ч.1 ст. 190, ч.2 ст.307 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком на 3 роки, оскільки згідно з відповіді голови Володимир-Волинського міського суду Волинської області у 2020 вироки за ч.1 ст. 190, ч.2 ст.307 КК України відносно ОСОБА_4 судом не ухвалювались.

Крім того, дана інформація перевірялась судом по Єдиному державному реєстрі судових рішень. Однак у ЄРСР також відсутня інформація про те, що ОСОБА_4 був засуджений у 2020 за ч.1 ст. 190, ч. 2 ст. 307 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 з 22.05.2019 не вчиняв нових злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Оскільки з часу вчинення обвинуваченим даного кримінального правопорушення пройшло більше п`яти років, то на час розгляду справи в суді закінчилися строки давності, визначені п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, після спливу яких настають наслідки, що передбачають звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Обвинуваченому судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 285 КПК України були роз`яснені суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Також йому роз`яснено судом, що закриття кримінального провадження з цих підстав не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав.

В свою чергу, обвинувачений пояснив, що він цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень дав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого слід задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінчення строків давності, а кримінальне провадження по обвинуваченню за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 284, 372, 376 КПК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, суд,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України закрити, у зв`язку із його звільненням від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1