Справа № 161/589/25
Провадження № 1-кп/161/516/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 03 лютого 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001157 від 27.12.2024 (№0000018 від 09.01.2025), про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, не працює, неодружений, судимий 30.12.2024 вироком Луцького міськрайонного суду Волиснької області за ст.126-1 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В

Обвинувачений ОСОБА_3 , 26 грудня 2024 року, близко 14.год., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи значення та кримінально-протиправний характер своїх дій, усвідомлюючи негативні наслідки та бажаючи їх настання, в ході виниклого конфлікту із своєю бабусею ОСОБА_7 , 1949 року народження (у розумінні п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), умисно наніс їй один удар долонею правої руки в ділянку обличчя зліва, після чого, продовжуючи свої умисні протиправні дії, перебуваючи у будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 , близько 14.30год., умисно наніс не менше двох ударів долонями обох рук по обличчю потерпілої ОСОБА_7 та один удар кулаком правої руки в ліве плече потерпілої.

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , відповідно до висновку судово-медичного експерта за №866 від 27.12.2024, ОСОБА_7 отримала ушкодження у вигляді внутрішньошкірних крововиливів в ділянці правої щоки з переходом на скроневу та виличну ділянки, в ділянці лівої щоки, в лівій привушній ділянці, на спинці носа, в тім?яній ділянці голови зліва, синці на зовнішній поверхні лівого плеча, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 інкримінується нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Окрім цього, він же, 08 січня 2025 року, близько 15.00год., будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи значення та кримінально-протиправний характер своїх дій, усвідомлюючи негативні наслідки та бажаючи їх настання, в ході виниклого конфлікту із своєю бабусею ОСОБА_7 , 1949 року народження (у розумінні п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), умисно наніс не менше чотирьох ударів кулаком правої руки в ділянку голови потерпілої ОСОБА_7 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , відповідно до висновку судово-медичного експерта за №56 від 14.01.2025, ОСОБА_7 отримала ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх лікування необхідний час більше 6 діб.

Таким чином, ОСОБА_3 інкримінується нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованих йому кримінальних проступках визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно наносив бабусі - ОСОБА_7 удари. У вчиненому щиро розкаявся.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Окрім цього, він же, своїми умисними діями, які виразилися у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.125 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних проступків, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінальних правопорушень, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки така обставина підтверджена у судовому засіданні та вказана в обвинувальному акті.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , у відповідності до ст.67 КК України, суд визнаєвчинення кримінальних правопорушень щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість, судимий, має постійне місце проживання, перебував на стаціонарному лікуванні у психіатричному відділенні з діагнозом «Розлад адаптації у вигляді тривожно-депресивної реакції на стрес» та перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності».

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинених кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, із врахуванням позиції потерпілої, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкціями закону, за якими визнав ОСОБА_3 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт, за ч.2 ст.125 КК України у виді обмеження волі на мінімальний строк.

Підстав для призначення покарання у виді штрафу, виправних робіт суд не вбачає, оскільки обвинувачений офіційно не працює та не має джерела доходів, а призначення покарання у виді пробаційного нагляду суд не вбачає, з огляду на особу обвинуваченого.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 засуджений за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.12.2024, який набрав законної сили, враховуючи дати вчинення кримінальних правопорушень у цьому провадженні, а також, з огляду на суть інкримінованих кримінальних правопорушень, суд призначає покарання на підставі ч.4 ст.70, ст.71 КК України, із врахуванням положень ст.72 КК України, виходячи з співвідношення, що одному дню обмеження волі відповідає 8 годин громадських робіт.

На думку суду, враховуючи суть інкримінованих кримінальних правопорушень, остаточне покарання, яке необхідно відбувати реально, буде необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Строк покарання обчислювати з дня прибуття і постановки ОСОБА_3 на облік у виправному центрі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за ч.1 ст.125 КК України більш суворим, призначеним за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.12.2024 (200 годин громадських робіт) - визначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за ч.2 ст.125 КК України (1 рік обмеження волі), частково приєднати невідбуту частину покарання, яке призначено за цим вироком на підставі ч.4 ст.70 КК України (20 днів), із врахуванням положень ч.1 ст.72 КК України, та остаточно визначити до відбуття ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 20 (двадцять) днів.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий