Справа № 686/4471/25
Провадження № 1-кс/686/2358/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого ВРЗЗС слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Пирогівці, Хмельницького району, Хмельницької області, українець, громадянин України, із базовою середньою освітою, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КПК України раніше не судимий,

у кримінальному провадженні №0000470,

ВСТАНОВИВ:

05.03.2025 року Старший слідчий ВРЗЗС слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, посилаючись на те, що строк дії ухвали щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 16.03.2025 року, а завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, так як дане кримінальне провадження є складним, що зумовлено, значним обсягом процесуальних дій, на даний час необхідно провести ще ряд слідчих (розшукових) дій, при цьому визначені ст.177 КПК України ризики : переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином продовжують існувати.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, які наполягають на задоволенні клопотання, підозрюваного та його захисника, які не заперечують щодо його задоволення, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з таких підстав.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16 лютого 2025 близько 14 год. 20 хв. ОСОБА_6 , перебував у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння за адресою АДРЕСА_2 , поряд із автомайстернею потерпілого ОСОБА_7 , прийняв рішення про вчинення кримінального правопорушення, а саме умисного знищення чужого майна шляхом підпалу.

Тоді ж, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій,передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що в країні діє воєнний стан, який введений на території України указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», та який в останнє продовжено згідно Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 740/2024 від 28 жовтня 2024 року, затвердженого Законом України № 4220-ІХ від 15 січня 2025 року з 05 год. 30 хв. строком на 90 діб, пересвідчившись, що за його протиправними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, умисно, з метою заподіяння шкоди, з надуманих мотивів помсти власнику даної автомайстерні, попередньо підготувавши каністру із паливом, яку він придбав на АЗС «Укрнафта» за адресою: м. Хмельницький, вул. Купріна, 54/3, здійснив підпал автомобілів, які знаходились на території автомайстерні, а саме: автомобіль марки «Audi» моделі «100», д.н.з НОМЕР_1 , 1993 року випуску, білого кольору вартістю 3000 доларів США та автомобіль марки «Ауді» моделі «А3», д.н.з НОМЕР_2 , 2011 року випуску вартістю 9000 доларів США, власником яких являється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , автомобіль марки «Daewoo», моделі «Lanos», д.н.з НОМЕР_1 , 2007 року випуску, сірого кольору вартістю 600 доларів США, власником якого являється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , автомобіль марки «Audi», моделі «А6», д.н.з НОМЕР_3 , 1996 року випуску, синього кольору, власником якого являється ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вартістю 3000 доларів США.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_6 завдав потерпілим майнової шкоду на загальну суму 15600 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 16.02.2025 вартість 1 долара США становить 41,79 грн.) 651 924 грн.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному знищенні чужого майна, шляхом підпалу, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у даний час об`єктивно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: -повідомленням про підозру ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, - протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 16.02.2025, - протокол огляд місця події від 16.02.2025, - протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 17.02.2025, - протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 17.02.2025, - протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 16.02.2025, - протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 16.02.2025, - протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 16.02.2025, - протоколом затримання ОСОБА_6 від 16.02.2025, - протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 16.02.2025, - протоколом обшуку від 16.02.2025, - протоколом пред`явлення для впізнання за участю свідка ОСОБА_13 від 17.02.2025. - іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності..

16 лютого 2025 року ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

17 лютого 2025 року в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження, відповідно до ст. ст. 40, 42, 276, 277, 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.194 КК України.

18 лютого 2025 року ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.03.2025.

Враховуючи, що заявлені в попередньому клопотанні щодо обрання запобіжного заходу ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися та на даний час існують, беручи до уваги те, що ОСОБА_6 об`єктивно підозрюється у вчиненні злочинів, які за своїм характером становлять суспільну небезпеку, відносяться до категорії тяжких злочинів, за які чинним Кримінальним кодексом України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 10 років, що обґрунтовано дає підстави вважати, що він знаходячись на волі може:

ОСОБА_6 , може переховуватися від органів досудового розслідування, прокурора та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки останній вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, а у відповідності до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а також у справі «Летельє проти Франції» зазначено, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у випадку визнання судом останнього винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді застосування покарання у вигляді позбавлення волі, вважаю, що ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду є достатньо високим.

Крім того, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки досудове розслідування вказаного кримінального провадження на даний час перебуває на початковій стадії, не встановлено усіх свідків та очевидців у вказаному кримінальному провадженні, а також інших осіб, можливо причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, є наявність ризику, що перебуваючи під іншим запобіжним заходом, а також незаконно впливати на покази потерпілих та свідків з метою зміни їх показів.

Також встановлено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 , не працює, не має стійких соціальних зв`язків, постійного джерела доходу не має, а тому у разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаному із триманням під вартою, може вчинити новий злочин.

Слідчий суддя вважає, що наведені стороною обвинувачення в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваному належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики які стали підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу відносно підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, не змінилися.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З врахуванням наведеного, особи ОСОБА_6 та тяжкості інкримінованого йому діяння, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою підозрюваному.

Інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення містить підвищену суспільну небезпечність. А тому інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування докази наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином.

Повідомлена ОСОБА_6 підозра станом на час розгляду цього клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

З огляду на наведене, продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, про який зазначає як сторона захисту так і сторона обвинувачення, та який не зважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи.

За таких обставин, клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.110, 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Строк тримання під вартою підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити по 17 квітня 2025 року включно.

Ухвала діє по 17 квітня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя