Провадження №: 1-кс/755/4017/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2024 р. Дніпровський районний суду міста Києва (далі - Суд) у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 липня 2024 року за № 0002646, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу (далі КК) України, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу з вигляді утримання під вартою, установив :

І. СУТЬ КЛОПОТАННЯ

До слідчого судді цього місцевого суду надійшло вказане клопотання, яке огоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , й котре обумовлене тим, що 29 листопада 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Надалі, підозрюваний покладені на нього обов`язки, згідно ст. 42 КПК України, не виконав. Зокрема, підозрюваний неодноразово був викликаний слідчим до УП для проведення слідчих дій, однак на виклики не з`являвся. Проведеними оперативно-розшуковими заходами встановити місце перебування підозрюваного не надалось можливим.

Зокрема, 29 листопада 2024 року на адресу проживання ОСОБА_5 скеровано письмове повідомлення про підозру та повістки про виклик на 02, 03 та 04 грудня 2024 року, однак на допит підозрюваний не з`явився, про причини неявки не повідомив.

14 грудня 2024 року на адресу проживання ОСОБА_5 скеровано повістку про виклик на 17 грудня 2024 року, однак на допит підозрюваний не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Крім того встановлено, що номер телефону ОСОБА_5 , який зазначений у інформації про особу Державної міграційної служби вже не існує.

Таким чином існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 на даний час переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення відповідальності. Тому, постановою від 18 грудня 2024 року оголошено в розшук ОСОБА_5 .

Нині підозрюваний може вчинити дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 КПК України. Про характер таких дій зазначено прокурором у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою від 20 грудня 2024 року, у т.ч. в ньому йдеться проте, що підозрюваний, перебуваючи на свободі може: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вказаних ризиків та не можливість запобігти їм жодним більш м`яким запобіжним заходом, крім тримання під вартою є те, що ОСОБА_5 нині в розшуку.

Також ОСОБА_5 має реальну можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід судового розгляду кримінального провадження.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується інформацією про судимості підозрюваного ОСОБА_5 .

Таким чином, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Тому, беручи до уваги, що підозрюваний з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів окрім тримання під вартою, заявник просить надати дозвіл на затримання підозрюваного.

ІІ. ПОЗИЦІЯ СТОРІН

У судовому засіданні прокурор групи прокурорів - прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити з вказаних у ньому підстав.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 не вбачала передумов для задоволення клопотання, враховуючи у т.ч. не встановленість обставин визначених ст. 177 КПК.

ІІІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ ПИТАННЯ

Кримінальний процесуальний кодекс України

Стаття 188. Клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу

1. Прокурор […] має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного […] з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою […]

3. Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Стаття 189. Розгляд клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу

4. Слідчий суддя […] відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного […] з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, […] а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний […] переховується від органів досудового розслідування чи суду.

Стаття 190. Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу

4. Слідчий суддя […] за клопотанням прокурора має право вирішити питання про повторне затримання з метою приводу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

ІV. ОЦІНКА СЛІДЧОГО СУДДІ

Слідчий суддя заслухавши доводи прокурора, дослідивши матеріали клопотання та перевіривши його на дотримання вимог КПК України, приходить до наступного.

Порядок, встановлений КПК (процесуальний порядок, форма, процедура), - це певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій (див. постанову Верховного суду України від 16 березня 2017 року у справі № 671/463/15-к).

У даному випадку, на думку слідчого судді, враховуючи наведені обставини та норми кримінального процесуального законодавства, які регламентують порядок вирішення питання порушеного заявниками, у т.ч. ч. 4 ст. 189, п. 3, 4 ч. 1 ст. 190 КПК, слід зауважити наступне.

(і) характеристика особи та статус у провадженні

Перелік обставин, які б свідчили «за» або «проти» обрання запобіжного заходу, може бути лише приблизним і не є вичерпним. З огляду на це, у кожному випадку розгляду клопотання слідчий суддя вирішуючи питання про надання дозволу на затримання з метою застосування/обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини з числа передбачених ст. 178 вказаного Кодексу.

В цій ситуації відносно підозрюваного, на підставі відомостей наданих стороною обвинувачення, установлено такі дані, як-то: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Новоукраїнка Рівненського району Рівненської області, громадянин України, неодружений, з середньою освітою, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий: 30.07.2014 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; 30.06.2016 Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 24.03.2017 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч.4 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, 25 квітня 2017 року звільнений по відбуттю строку покарання; 19.04.2019 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнений 04.03.2022 по відбуттю строку покарання.

Щодо статусу підозрюваного, то відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України притягнення до кримінальної відповідальності - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК останній набувається у т.ч. особою, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Також, за змістом ч. 1 ст. 278 КПК, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення, у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень.

В ч. 2 ст. 135 КПК вказується, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

У п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК зазначається, що близькі родичі та члени сім`ї - у т.ч. рідна сестра.

Що стосується матеріалів цього кримінального провадження, то в процесі їх перевірки встановлено, що під час здійснення досудового розслідування щодо особи указані вимоги кримінального процесуального закону було дотримано.

Так, з матеріалів кримінального провадження слідує, що відповідно до вимог ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру особи у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України було вручено сестрі ОСОБА_5 - ОСОБА_7 , 29 листопада 2024 року о 15:44 год., що підтверджується її підписом наявним у повідомленні, яке містять матеріали кримінального провадження.

З огляду на це, письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, було вручено у спосіб, передбачений в ч. 2 ст. 135 КПК України для вручення повідомлень.

При цьому така діяла відбулася, у зв`язку із невстановленням місцезнаходження підозрюваного. Тому, в такому разі момент набуття особою статусу підозрюваного фактично визначається особою, якій слідчий, прокурор передав повідомлення, що цілком узгоджується з етимологією слова «вручення» (див.: Кримінальний процесуальний кодекс України: наук.-практ. коментар / ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ін. - К:Юстиніан, 2012. - С. 608).

В цій справі така подія, то 29 листопада 2024 року о 15:44 год.

(іі) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, особа, і його правову кваліфікацію за законом України про кримінальну відповідальність

Згідно повідомлення про підозру від 29 листопада 2024 року, що в умовах воєнного стану, 26.07.2024, приблизно о 08 год. 00 хв., ОСОБА_5 перебував на території підприємства АТ «Київтеплоенерго», а саме дільниця №3, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, буд. 10-Б, де помітив транспортний засіб марки МАЗ 4103, д.н.з. НОМЕР_1 , водійські двері кабіни якого були відчиненні, що не обмежувало та не перешкоджало вільному доступу та потраплянню сторонніх осіб до майна, яке знаходилось у салоні автомобіля.

У цей час у ОСОБА_12 виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, а саме майна, що зберігається в салоні зазначеного автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою власного протиправного збагачення, ОСОБА_5 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими для інших осіб, підійшов до вищевказаного автомобіля та продовжуючи свої злочинні наміри, направлені на викрадення чужого майна, безперешкодно проник до салону автомобіля, звідки таємно викрав належний ОСОБА_13 підсумок сірого кольору, в якому знаходився мобільний телефон марки «Самсунг» SM-A037F, IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , синього кольору, з мобільним номером телефону НОМЕР_4 , вартістю 5848 грн. 00 коп., гаманець, матеріальної цінності не становить, в якому знаходились 500 грн., паспорт на ім`я ОСОБА_13 , а також папку чорного кольору, яка матеріальної цінності не становить.

В подальшому, ОСОБА_5 , утримуючи при собі таємно викрадене чуже майно, покинув салон автомобіля та направився у невідомому напрямку, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 завдав матеріальної шкоди ОСОБА_13 на загальну суму 6348 гривень 00 копійок.

(ііі) обґрунтованість підозри (наявність «розумної» підозри)

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч. 5 ст. 9 КПК України), а відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, п. 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30 серпня 1990 року (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86, https://hudoc.echr.coe.int/rus?i=001-57721) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04, https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/974_683#Text).

Тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», § 32). Під поняттям «обґрунтованої підозри» у скоєнні кримінального правопорушення розуміється «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин» («Ilgar Mammadov v. Azerbaijan», заява № 15172/13, від 29 травня 2019 року, § 88, https://hudoc.echr.coe.int/rus?i=001-193543).

Згідно повідомлення про підозру особу повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК за обставин описаних у п.п. іі п. ІV ухвали.

У клопотанні вказується, що обґрунтованість підозри ґрунтується у т.ч. на фактичних даних відображених у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.07.2024, протоколі огляду місця події та додатки до нього від 26.07.2024, протоколі допиту потерпілого ОСОБА_13 від 30.09.2024, протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.

Відповідно проаналізувавши вказане, слідчий суддя вважає, що наявні у кримінальному провадженні фактичні дані, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, у якому йому повідомлено про таку підозру, оскільки в своїй сукупності вказують на існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити такі правопорушення.

У зв`язку з чим, вважати підозру явно неприйнятною неможливо, оскільки стороною обвинувачення надано важливі відомості (протоколи слідчих дій, інші документи), які вказують на те, що причетність підозрюваного до вчинення вказаних діянь є вірогідною. В той час, як сама обґрунтована підозра, згадана в статті 5 § 1(c) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, в якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування.

(іv) щодо ризиків зазначених у клопотанні про застосування запобіжного заходу

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам, у той час як підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні та з його урахуванням погоджується з доводами про наявність ризиків вказаних у клопотанні про застосування/обрання запобіжного заходу та наведених у п. І ухвали.

Дійсність вказаних ризиків слідчим суддею оцінено у світлі факторів, пов`язаних з характером особи підозрюваного, його моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, та того, що вони належним чином вмотивовані прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.

(v) щодо існування обставин, зазначених у п. 1 ч. 4 ст. 189 КПК України, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання

Згідно постанови про розшук після вчинення злочину підозрюваний зник з місця події, за місцем проживання відсутній, проведеними оперативно-розшуковими заходами встановити місце перебування не вдалося, а тому місце знаходження підозрюваного не відоме.

Наведене вказує, на те, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування.

V. ВИСНОВОК

Відповідно, у провадженні є дійсними обставини визначені п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України.

Так, вказані у клопотанні про застосування/обрання запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, оскільки встановлено наявність обставин передбачених п. 1-2 ч. 1 ст. 194 КПК, а також є достатні підстави вважати, що він переховується.

Питання визначене п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК на предмет потреби аналізуватиметься під час розгляду клопотання про обрання/застосування запобіжного заходу по суті за наслідками затримання особи та її доставлення до суду.

Отже, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання про надання дозволу на затримання в поєднанні з аргументами наведеними у клопотанні про застосування/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у порядку ст. 94 КПК, вважає, що клопотання про надання дозволу на затримання підлягає задоволенню, що також слугує і підставою для не розгляду по суті клопотання про застосування/обрання запобіжного заходу, оскільки останнє, у цьому випадку, є фактично додатком до клопотання про надавання дозволу на затримання, адже подане у порядку п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України, а не ст. 183 даного Кодексу.

З цих підстав та керуючись статтями 131, 132, 183, 188-191, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд постановив:

клопотання про надання дозволу на затримання - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В силу ч. 2 ст. 190 КПК України, вказати адресу прокурора М.Вигівського - м. Київ, вул. Ю.Поправки, буд. 14-А, тел.: (044)-220-23-60.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу щодо підозрюваного з моменту: 1) приводу до суду; 2) добровільного з`явлення до суду; 3) відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Слідчий суддя ОСОБА_14