Справа № 182/3876/23
Провадження № 1-кп/0182/49/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.06.2023 року за №0000644 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, працюючого токарем а ТОВ «Нікапрогресбуд», який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 13.04.2023 у денний час доби (точного часу слідством не встановлено), знаходився біля ринку «Селянський» розташованого по вул. Електрометалургів в м. Нікополь, Дніпропетровської області, де біля входу до ринку «Селянський» на землі побачив банківську картку.

У цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на привласнення вказаної банківської картки з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 13.04.2023 близько 09.00 год. ОСОБА_3 , підібрав із землі банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 з номером рахунку НОМЕР_2 , та поклав її до кишені своєї куртки, з метою подальшого зняття грошових коштів, таким чином умисно, таємно привласнив офіційний документ з корисливих мотивів.

Після чого ОСОБА_3 пішов з викраденим документом з місця скоєння кримінального правопорушення.

Вказані умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України - привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю та суду показав, що 13.04.2023 у денний час доби, знаходився біля ринку «Селянський», де біля входу до ринку «Селянський» на землі побачив банківську картку, яку поклав до кишені своєї куртки, щоб використати її. У подальшому зняв з неї грошові кошти.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі. Цивільний позов заявляти не бажає. При призначені покарання поклалась на розсуд суду.

Враховуючи, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування діянні і у суду відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Також суд враховує обставини справи. Особу винного, який раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується відмінно, офіційно працевлаштований на ТОП «Нікапрогресбуд», одружений, на утриманні нікого не має. У лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, у вигляді обмеження волі.

Разом з тим, відповідно до ст. 75 КК, суд приймає рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що його виправлення можливо без відбуття покарання у вигляді обмеження волі. Суд також призначає певні обов`язки, які передбачені ст. 76 КК і виконання яких буде необхідною складовою покарання для ОСОБА_3 .

Вказане покарання буде відповідати меті покарання, передбаченого ст. 50 КК України та меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід обрано не було. Підстав для обрання запобіжного заходу судом не вбачається.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч.1 ст.357 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, та поклавши на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76КК України:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати - відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя: ОСОБА_1