Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/484/2025 Справа № 641/748/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю за участю прокурора ОСОБА_2 ,

захиснника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001624 від 21.12.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, Запорізької області, із повною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без фактичного місця проживання на території м. Харкова та Харківської області, розлученого, на утриманні дітей не має, з повною загальною середньою освітою, військовослужбовець військової служби за контрактом на посаді стрільця 1 мотопіхотного спеціалізованого відділення 2 мотопіхотного спеціалізованого взводу 2 мотопіхотної спеціалізованої роти

мотопіхотного спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, раніше судимий:

- 15.09.1994 Куйбишевським РС Запорізької області за ч. 2 ст. 81, ст. 43 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці. 28.03.1997 звільнився умовно-достроково, невідбутий строк 7 місяців 15 днів;

- 05.05.1998 Куйбишевським РС Запорізької області за ч. 3 ст. 140, ст. 191, ст. 42 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. 05.05.2001 звільнився по відбуттю строку покарання;

- 30.05.2002 Куйбишевським РС Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. 09.12.2004 звільнився умовно-достроково, невідбутий строк 9 місяців 23 дні;

- 05.03.2006 Куйбишевським РС Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.ст. 75. 76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком 2 роки;

- 03.07.2008 Куйбишевським РС Запорізької області за ч. 2 ст. 263, ст. 15 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком 1 рік;

- 17.12.2013 Пологівським РС Запорізької області за ч. 4 ст. 187 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 23.02.2016 Оріхівським РС Запорізької області на підставі ЗУ «Про внесення зміни до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» звільнено від відбування покарання призначеного вироком Пологівського РС Запорізької області від 17.12.2013, у зв`язку із зарахуванням у строк покарання строку його попереднього ув`язнення в період з 14.04.2010 по 30.07.2014 з розрахунку один день за два дні позбавлення волі та фактичним закінченням строку відбування зазначеного покарання,

- 11.07.2019 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. ч. 2,3 ст. 187 КК України ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць з конфіскацією майна. Звільнився 05.06.2024 року УДЗ на 1 рік 10 місяців 16 днів,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді стрільця 1 мотопіхотного спеціалізованого відділення 2 мотопіхотного спеціалізованого взводу 2 мотопіхотної спеціалізованої роти мотопіхотного спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у період воєнного стану, поширеного на території України, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість за вчинення умисних корисливих злочинів, 20.12.2024 приблизно о 17:15 годині, знаходячись біля будинку № 11 по бульвару Жасміновому в м. Харків, побачив раніше невідому йому малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якої в руках був мобільний телефон, в цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння належним ОСОБА_6 мобільним телефоном, реалізуючи який, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за чужий рахунок, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 та проти волі останньої, використовуючи ту обставину, що вона є малолітньою та не зможе чинити опору, відкрито заволодів належним їй мобільним телефоном ТМ «Хіаоті Redmi 13 Є Midnight Black 4 Gb RAM 128 Gb ROM», вартістю 3188,00 гривень, в чохлі «МАКЕ Air» Xiaomi Redmi 13 Є Росо С65», вартістю 68,00 гривень, після чого, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном, з місця скоєння злочину зник, чим спричинив малолітній потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду На загальну суму 3256,00 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, визнав повністю, пояснив, що, перебуваючи на військовій службі Збройних Сил України, у зв`язку із воєнним станом в країні. 20.12.2024 року, прийшов до свого знайомого в стані алкогольного сп`яніння за адресою: м. Харків, бульвар Жасміновий, хотів йому подзвонити, й, приблизно о 17 годині 15 хвилин побачив малолітню дівчину з телефоном в руках, попросив в неї телефон, на що вона відповіла відмовою, після чого він попередив, що забере силою, якщо не віддасть. Дівчина не віддала телефон добровільно, тоді обвинувачений його забрав і пішов. Потім вказаний телефон подарував знайомому. Свою провину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся. Матеріальну шкоду в розмірі 3256 грн., спричинену малолітній ОСОБА_6 визнав в повному обсязі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою провину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, розкаюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), і судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Малолітня потерпіла та її законний представник подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти розгляну кримінального провадження в скороченому порядку не заперечували, положення ч. 3 ст. 349 КК України зрозумілі, цивільний позов не заявили, просили призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 на розсуд суду.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежу), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану,тобто кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочину) та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення (злочину) щодо малолітньої особи та в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, суд не враховує обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у виді рецидиву злочинів, оскільки за даним вироком обвинувачений визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) проти власності, тому при кваліфікації його дій враховано кваліфікуючу ознаку повторність, а саме ч. 4 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, оскільки вона є такою, що впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_4

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер та суспільну небезпеку вчиненого злочину та обставини його вчинення, обстановку та спосіб вчинення злочину, ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до скоєного та його поведінку після вчинення злочину, пом`якшуючу та обтяжуючі покарання обставини, а також бере до уваги, що обвинувачений знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради в період з 31.03.1993 по 07.04.1993 року з діагнозом «Емоційно нестабільний розлад особистості». 23.10.2018 року оглядався лікарем-наркологом в кабінеті медичних оглядів на стан сп`яніння висновок «алкогольне сп`яніння»; висновком судово-психіатричного експерта № 44 від 20.01.2025 року встановлено, що ОСОБА_4 на теперішній час, страждає на хронічні психічні захворювання у формі дисоціального розладу особистості, синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_4 виявляв ознаки вищевказаних психічних захворювань та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Згідно відповіді КНП ХОР «ОКПЛ № 3» за амбулаторною допомогою обвинувачений ОСОБА_4 не звертався. З матеріалів наданих ДУ «Петрівська ВК (№49)» вбачається, що обвинувачений за місцем відбування попереднього покарання характеризувався з позитивної сторони, відповідно до службової характеристики, наданої В/Ч НОМЕР_1 , ОСОБА_4 характеризується посередньо, офіційно не працював, перебував на військовій службі В/Ч НОМЕР_1 . Крім того, суд враховує, що, відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Також, враховуючи позицію прокурора з приводу призначення покарання, який просив призначити покарання із застосуванням положень ст. 71 КК України у вигляді 7 років 6 місяців з конфіскацією майна.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, враховуючи, що даний злочин вчинений обвинуваченим в період умовно-дострокового звільнення, при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, суд вважає за необхідне частково приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2019 року, з приєднанням додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Відповідно до ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-24/38215-ТВ від 02.01.2025 р. в сумі 1989 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 75 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Згідно ч. 4 ст. 174 КК України, підлягає скасуванню арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.12.2024 року, 24.12.2024 року, а саме на мобільний телефон чорного кольору з розбитим склом TM Poco C40 imei 1 НОМЕР_2 , imei 2 НОМЕР_3 , з сім-картою Київстар НОМЕР_4 , Водафон НОМЕР_5 ; мобільний телефон Redmi 13C Midnight Black 4GB RAM 128 GB ROM темного кольору з надписом leave me alone imei 1 НОМЕР_6 , imei 2 НОМЕР_7 , серійний номер - НОМЕР_8 , сім картка білого кольору; мобільний телефон «Blackview A60» чорного кольору.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов - відсутній.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді СІМ років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2019 року із приєднанням додаткового покарання у вигляді конфіскації майна та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді СІМ років ШІСТЬ місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, тобто з 20.12.2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком суду законної сили - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-24/38215-ТВ від 02.01.2025 р. в сумі 1989 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 75 коп.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.12.2024 року, 24.12.2024 року, а саме на мобільний телефон чорного кольору з розбитим склом TM Poco C40 imei 1 НОМЕР_2 , imei 2 НОМЕР_3 , з сім-картою Київстар НОМЕР_4 , Водафон НОМЕР_5 ; мобільний телефон Redmi 13C Midnight Black 4GB RAM 128 GB ROM темного кольору з надписом leave me alone imei 1 НОМЕР_6 , imei 2 НОМЕР_7 , серійний номер - НОМЕР_8 , сім картка білого кольору; мобільний телефон «Blackview A60» чорного кольору.

Речові докази:

- мобільний телефон Redmi 13C Midnight Black 4GB RAM 128 GB ROM темного кольору з надписом leave me alone imei 1 НОМЕР_6 , imei 2 НОМЕР_7 , серійний номер - НОМЕР_8 , сім картка білого кольору вважати повернутим ОСОБА_7 ;

- копію чека на покупку мобільного телефону «Xiaomi Redmi 13C», що знаходиться в кримінальному провадженні справа №641/748/25, провадження № 1-кп/641/484/2025 зберігати в кримінальному провадженні протягом всього часу його зберігання;

- мобільний телефон «Blackview A60» чорного кольору, що знаходиться в камері схову речових доказів ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області повернути ОСОБА_8 ;

- мобільний телефон чорного кольору з розбитим склом TM Poco C40 imei 1 НОМЕР_2 , imei 2 НОМЕР_3 , з сім-картою Київстар НОМЕР_4 , Водафон НОМЕР_5 - що знаходиться в камері схову речових доказів ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1