УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року

м. Київ

Справа № 761/28197/24

Провадження № 51 - 5647 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 29 липня 2024 року.

На офіційному сайті Київського апеляційного суду наявна інформація, що апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2024 року у справі № 761/28197/24 (провадження № 11-сс/824/6201/2024) ухвалою Київського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року повернуто, оскільки вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушувала питання про поновлення цього строку.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень

в касаційному порядку.

Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення

її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,

у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа,

яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,

що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Разом із цим, відповідно до ст. 424 ч. 4 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

ОСОБА_4 у касаційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

При цьому ОСОБА_4 додав до касаційної скарги копію резолютивної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2024 року, яка відповідно до ст. 424 КПК України не може бути оскаржена в касаційному порядку, однак не додав копії ухвали апеляційного суду, яка відповідно до інформації з офіційного сайту Київського апеляційного суду, може бути предметом оскарження касаційного суду.

Тобто в порушення вимог ст. 427 ч. 5 КПК України до касаційної скарги не додано копії оскаржуваної ухвали апеляційного суду.

Також, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України ОСОБА_4 у своїй касаційній скарзі, хоч і зазначає про незаконність та необґрунтованість ухвали апеляційного суду, проте не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1 КПК України.

Згідно зі ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України).

Крім того, в касаційній скарзі відповідно до вимог ст. 427 ч. 2 п. 5 КПК України, зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, і ці вимоги мають узгоджуватися з її доводами та повноваженнями касаційного суду до суду прийняти відповідне рішення.

Згідно з положеннями ст. 436 ч. 1 КПК України, суд касаційної інстанції

за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення

і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Однак, ОСОБА_4 у касаційній скарзі, окрім ухвали апеляційного суду, просить скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, проте відповідно до ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Відповідно до ст. 427 ч. 3 КПК України якщо особа не бажає брати участі

у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання

про відкриття касаційного провадження.

У разі подання матеріалів на усунення недоліків в електронній формі, відповідно

до приписів ст. 35 ч. 2 КПК України особі, яка подала касаційну скаргу, потрібно надати докази надсилання іншим учасникам кримінального провадження копій надісланих документів із використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та/або її окремих підсистем (модулів).

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу ОСОБА_4 без руху.

Встановити ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3