Справа № 183/961/25
№ 1-кп/183/1475/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000064 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, маючого середню освіту, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5 (в режимі відео конференції)

встановив :

ОСОБА_3 в період з 15 січня 2024 року по 05 грудня 2024 року умисно, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_6 , з якою раніше спільно мешкав та перебував у сімейних відносинах, що призвело до тривалих, інтенсивних психологічних страждань у останньої.

Так, 15 січня 2024 року о 19 годині 20 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння, вчинив стосовно своєї співмешканки ОСОБА_6 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою.

Крім того, 25 січня 2024 року о 08 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , перебуваючи під забороненим приписом серії АА 365309, вчинив повторно сварку із співмешканкою ОСОБА_6 в хід якої спричинив їй тілесні ушкодження, чим порушив заборонений припис.

Крім того, 18 вересня 2024 року о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_2 , ображав свою співмешканку ОСОБА_6 нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне домашнє насильство.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 05 грудня 2024 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння, повторно умисно вчинив відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_6 психологічне насильство, а саме: погрожував фізичною розправою та висловлювався нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_6 , тим самим вчинив психологічний тиск на неї, що призвело до її психологічних страждань.

Таким чином, ОСОБА_3 у період з 15 січня 2024 року по 05 грудня 2024 року умисно систематично вчиняв щодо своєї колишньої співмешканки ОСОБА_6 психологічне насильство, що призвело до тривалих, інтенсивних психологічних страждань у останньої.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в пред`явленому кримінальному правопорушенні визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорює. У скоєному щиро кається, готовий нести відповідальність, передбачену законом, надає належну критичну оцінку своїй протиправній поведінці.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють вищенаведені обставини та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явлено обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді, вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії правильно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, вину визнав, щиро розкаявся.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно з ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, критично оцінив свої дії.

В якості обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно з ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо іншої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, вважає необхідним з урахуванням обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті інкримінованого йому злочину зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі або звільненням з підстав, передбачених цим кодексом, від кримінальної відповідальності покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід, а саме направлення ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників строком один місяць.

Таке покарання, на думку суду, відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, і буде достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників строком один місяць.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 статті 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення вручити учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_1