УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

перекладача - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду клопотання слідчого 3 відділення СВ УСБ України в Харківській області молодшого лейтенанта юстиції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0001095 від 16.10.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджану, уродженця м.Астара, Азербайджан, азербайджанця, з вищою освітою, безробітнього, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, 2023 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16.01.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого 3 відділення СВ УСБ України в Харківській області молодшого лейтенанта юстиції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

В клопотанні слідчий вказує, що слідчим відділом УСБУ в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001095 від 16.10.2024.

У ході досудового розслідування встановлено, що громадян ОСОБА_8 з використанням особистого облікового запису Tiktok каналу: "____ALIYEV_NIYAZ____", з березня 2023 року по грудень 2023 року, в умовах воєнного стану, здійснював публічні заклики до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або до захоплення державної влади, а також у вказаному Tiktok каналу цілеспрямовано поширюються відомості, що відображать наративи пропаганди РФ: виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації РФ території України та збройної агресії РФ проти України, а також глорифікація її учасників.

16.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.

Слідчий зазначає, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 оглу підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: висновком експерта ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» за результатами проведення лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № 8990 від 08.11.2024; висновком експерта ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» за результатами проведення лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № 8991 від 13.11.2024; висновком експерта ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» за результатами проведення лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № 8993 від 14.11.2024; висновком експерта Харківського НДЕКЦ МВС України за результатами проведення судової портретної експертизи №СЕ-19/121-24/32555-ФП від 26.11.2024; іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Сторона обвинувачення також вважає наявними ризики, передбачені п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просили про його задоволення.

Підозрюваний ОСОБА_5 оглу у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вказав, що жодних протиправних дій не вчиняв, висновки експертів не відповідають дійсним його висловлюванням. Також посилався на те, що є єдиним годувальником в сім`ї та зазначив, що не має наміру переховуватися від органів слідства.

Захисник підозрюваного, посилаючись на неорбгрунтованість повідомленої його підзахисному підозри, недоведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні, особу підозрюваного, просила відмовити у задоволенні клопотання, застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі чи визначити мінімальний розмір застави.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив, що слідчим відділом УСБУ в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001095 від 16.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

16.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, тобто у розповсюдженні публічних закликів до насильницької зміни та повалення конституційного ладу, а також до захоплення державної влади; у поширенні матеріалів, в яких міститься виправдовування та визнання збройної агресіїї Російської Федерації проти України; у поширенні матеріалу, у якому міститься виправдовувания збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчинене повторно.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів.

Повідомлена ОСОБА_5 оглу підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Слідчий суддя зазначає, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 оглу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваної ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, які є нетяжкими та тяжким злочинами. Санкція частини 2 ст. 109 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років або позбавлення волі на той самий строк з конфіскацією майна або без такої. Санкція частини 2 ст. 436-2 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, з конфіскацією майна або без такої. Санкція частини 3 ст. 436-2 КК України передбачає покарання у позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 оглу у сукупності з іншими обставинами.

Також, ОСОБА_5 оглу може знищити, сховати або спотворити будь-які предмети, речі та документи, що використовувались для вчинення кримінального правопорушення, які на даний час органом досудового розслідування не виявлені.

Також достатньо обґрунтованим є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного виконання процесуальних рішень у справі.

Доводи сторони захисту про відсутність вищезазначених ризиків не спростовують наведених вище висновків слідчого судді.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 оглу більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 оглу кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_5 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер нетяжких та тяжкого кримінального правопорушення проти основ Національної безпеки України, та проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд обирає відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Доказів, які б вказували на неможливість підозрюваної перебувати в умовах СІЗО за станом здоров`я, на час розгляду клопотання слідчому судді не надано.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 оглу при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 109 КК України, що дає право слідчому судді не застосовувати до підозрюваного інших запобіжних заходів в період дії воєнного стану.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого 3 відділення СВ УСБ України в Харківській області молодшого лейтенанта юстиції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0001095 від 16.10.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 16 березня 2025 року включно, без визначення застави.

Зобов`язати слідчого 3 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області молодшого лейтенанта юстиції ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 оглу про тримання під вартою останнього.

Встановити строк дії ухвали до 16 березня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 оглу - в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1