Справа № 164/1796/24
п/с 1-кп/164/81/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року Селище Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Маневичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000247 від 24 липня 2024 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Комарове Камінь-Каширського району Волинської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 близько 13 години 15 липня 2024 року, перебуваючи поблизу приміщення житлового будинку, який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_1 , діючи умисно, всупереч волі користувача вказаного домоволодіння, та всупереч вимогам ст. 30 Конституції України, якою передбачено право на недоторканість житла чи іншого володіння особи, а саме не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду, не маючи визначених законом підстав та дійсного або уявного дозволу користувача, діючи з власної ініціативи з особистим інтересом, переслідуючи мету здійснити викрадення чужого майна, безперешкодно пройшовши на подвір`я даного домоволодіння, шляхом відкриття дверей житлового будинку, незаконно проникдо його приміщення, тим самим вчинив незаконне проникнення до житла в якому мешкає ОСОБА_5 .

Крім того, ОСОБА_4 , близько 12 години 17 липня 2024 року, перебуваючи поблизу приміщення житлового будинку, який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_1 , діючи умисно, всупереч волі користувача вказаного домоволодіння, та всупереч вимогам ст. 30 Конституції України, якою передбачено право на недоторканість житла чи іншого володіння особи, а саме не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду, не маючи визначених законом підстав та дійсного або уявного дозволу користувача, діючи з власної ініціативи з особистим інтересом, переслідуючи мету здійснити викрадення чужого майна, безперешкодно пройшовши на подвір`я даного домоволодіння, шляхом відкриття дверей житлового будинку, незаконно повторно проникдо його приміщення, тим самим вчинив незаконне проникнення до житла в якому мешкає ОСОБА_5 .

Крім того, ОСОБА_4 , близько 12 години 23 липня 2024 року, перебуваючи поблизу приміщення житлового будинку, який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_1 , діючи умисно, всупереч волі користувача вказаного домоволодіння, та всупереч вимогам ст. 30 Конституції України, якою передбачено право на недоторканість житла чи іншого володіння особи, а саме не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду, не маючи визначених законом підстав та дійсного або уявного дозволу користувача, діючи з власної ініціативи з особистим інтересом, переслідуючи мету здійснити викрадення чужого майна, безперешкодно пройшовши на подвір`я даного домоволодіння, шляхом відкриття дверей житлового будинку, незаконно повторно проникдо його приміщення, тим самим вчинив незаконне проникнення до житла в якому мешкає ОСОБА_5 .

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, що виразились у незаконному проникненні до житла, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , близько 13 години 20 липня 2024 року, діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, який, згідно Указу Президента України № 271/2024 від 06.05.2024, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3684-ІХ від 08.05.2023, продовжено на території Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом відкриття дверей будинку, проник до приміщення житлового будинку, який на праві власності належить ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_1 , звідки переконавшись, що його дії є непомітними для інших осіб, таємно викрав грошові кошти в сумі 4 000 гривень, які знаходились в шухляді комоду спальної кімнати ОСОБА_5 , чим спричинив останній майнову шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану, поєднана із проникненням до житла, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

У зв`язку з визнанням обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України, відсутністю заперечень з боку учасників судового провадження, судом на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю і пояснив, що у середині липня 2024 року, можливо 15.17.23 липня, без дозволу власника будинку ОСОБА_5 , яка являється його сусідкою, з метою викрадення її майна самовільно заходив у її будинок при її відсутності та викрадав майно. Серед викраденого ним майна було 4 000 гривень, які знаходились в шухляді комоду спальної кімнати.У вчиненому розкаюється, просить не позбавляти його волі.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, просила провести судовий розгляд без її участі та призначити покарання за розсудом суду.

При встановлених обставинах суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України, як незаконне проникнення до житла та як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану, поєднане із проникненням до житла.

При встановлених обставинах суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає; щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення повторно.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги обставини вчинених кримінальних правопорушень,дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується переважно позитивно (оскільки протилежного стороною обвинувачення не доведено), не працює, не одружений, раніше не судимий, зі слів вживає заходів для відшкодування шкоди, потерпіла не на полягає на суворому покаранні, суд рахує за необхідне призначити покарання в межах санкції за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, за ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу.

Виходячи з вимог Кримінального закону про справедливість, обґрунтованість та індивідуалізацію покарання, суд приходить до висновку, що мета покарання, зазначена в ст. 50 КК України, може бути досягнута в умовах відбування ОСОБА_4 покарання з випробуванням, з встановленням йому достатнього випробувального строку відповідно до вимог ст. 75 КК України та покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків.

Саме таке покарання буде відповідати вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

Цивільного позову не заявлено.

Витрати на залучення експертів при проведенні судової дактилоскопічної експертизи, що становлять 3786,40 (три тисячі сімсот вісімдесят шість гривень 40 коп.), слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази: - 5 (п`ять) липких стрічок зі слідами рук разом із чотирма дактилокартами, які поміщено до спецпакету №0000247 та які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

- змиви, які поміщено до паперового конверту, який опечатано паперовою биркою «Для пакетів» та які передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, слід знищити після набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 110, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України, призначивши покарання:

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу розміром сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання у виді штрафу більш суворим покаранням у виді позбавлення волі, остаточно визначити до відбування - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням, якщо він протягом 1 (року) 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Витрати на залучення експертів при проведенні судової дактилоскопічної експертизи, що становлять 3786,40 (три тисячі сімсот вісімдесят шість гривень 40 коп.) - стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази: - 5 (п`ять) липких стрічок зі слідами рук разом із чотирма дактилокартами, які поміщено до спецпакету №0000247 та зберігаються при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

- змиви, які поміщено до паперового конверту, який опечатано паперовою биркою «Для пакетів» та які передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області - знищити після набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Маневицького районного суду

Волинської області ОСОБА_1