Справа № 369/3700/25
Провадження №1-кс/369/792/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2025 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000224 від 07.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло вищевказане клопотання.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що приблизно на початку лютого 2024 року потерпілий гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , познайомився на сайті знайомств з гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 яка в свою чергу приблизно у середині березня 2024 року познайомила з гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 який представився вітчимом останньої та співробітником Служби безпеки України і запропонував ОСОБА_4 працювати у нього. Про те, для того щоб працювати в СБУ як повідомив ОСОБА_6 потрібно спочатку пройти відповідне фахове навчання у спеціальній школі.

Так, ОСОБА_6 протягом березня 2024 року по серпень 2024 року увійшовши в довіру потерпілого під різними приводами, а саме (медичні довідки, реферати, курсові, екзамен з рукопашного бою, керування спеціальними транспортними засобами тощо) шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами на загальну суму 260 000 грн., які перераховувались з картки потерпілого.

Крім цього, у ході досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вказаного злочину може бути причетна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі отриманої від оперативних працівників інформації, слідчим за погодженням із прокурором подані клопотання до Києво-Святошинського районного суду Київської області та отримано Ухвалу про дозвіл на проведення обшуку за місце проживання ОСОБА_5 .

Так, 27.02.2025 у період часу з 06 год. 35 хв. до 08 год. 03 хв. проведено обшук квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено:

-1(одна) банківська картка, «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , до 11/28, на ім`я ОСОБА_5 , СВВ код «025, яка була вміщена до спец пакету НПУ№SUD3034748;

-Мобільний телефон «Realme», із маркуванням біля камери «АТ SUPER CAMERA», який було вміщено до спец пакету НПУ №SUD3034762;

-Мобільний телефон «Infinsx 4 х6836», імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 , який було вміщено до спец пакету НПУ №RAWO122045.

Вказані об`єкти визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Просив суд накласти арешт на вилучені речі під час проведення обшуку.

У судове засідання прокурор не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на:

-1 (одну) банківську картку, «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , до 11/28, на ім`я ОСОБА_5 , СВВ код «025, яка була вміщена до спец пакету НПУ№SUD3034748;

-мобільний телефон «Realme», із маркуванням біля камери «АТ SUPER CAMERA», який було вміщено до спец пакету НПУ №SUD3034762;

-мобільний телефон «Infinsx 4 х6836», імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 , який було вміщено до спец пакету НПУ №RAWO122045.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7