КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/2015/2025
Категорія КК: ч. 4 ст. 186 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_1
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ,який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 08.10.2021 за ч. 1 ст. 186 КК України до штрафу в розмірі 34 000 грн;

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17.04.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки;

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.05.2024 за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 3 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 25 липня 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінального правопорушення, за яким засуджується, та кримінального правопорушення за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.05.2024 у виді 3 років пробаційного нагляду, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 09.06.2024, о 14 год 37 хв, під час дії воєнного стану в Україні, перебуваючи у приміщенні торгової зали магазину «Фора», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Каховська, 62А, зі стелажу з алкогольними напоями викрав одну пляшку віскі Singleton of Dufftown 12 років, об`ємом 0,7 літрів, вартістю 1527 грн 00 к. Проходячи біля касової зони ОСОБА_6 почав швидко рухатись в бік дверей до виходу з магазину, але в цей момент його дії були помічені касиром магазину. Усвідомлюючи, що злочинні дії викриті, ОСОБА_6 , утримуючи в руках вказаний вище викрадений товар, ігноруючи вимоги працівника магазину зупинитись, побіг до виходу з магазину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_6 завдав матеріальної шкоди ТОВ «Фора», на загальну суму 1527 грн.

В апеляційній скарзі заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить скасувати вказаний вирок в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 186 КК України у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.05.2024, остаточно визначивши ОСОБА_6 покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги прокурор, вказує, що суд першої інстанції неправильно застосував положення ч. 4 ст. 70 КК України замість ст. 71 КК України, оскільки ОСОБА_6 вчинив нове кримінальне правопорушення після постановлення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 10.05.2024.

Крім того, прокурор вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 186 КК України у виді 7 років позбавлення волі є занадто м`яким та не сприятиме виправленню обвинуваченого. Поза увагою суду, на думку прокурора, залишились дані про особу ОСОБА_6 , який не одружений, тричі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, а також у сфері незаконного обігу наркотичних речовин.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення захисника та обвинуваченого, які заперечили проти скасування вироку та призначення більш суворого покарання, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, доведена дослідженими судом доказами, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, і в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація його дій за ч. 4 ст. 186 КК України є правильною.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. Суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

На думку колегії суддів, вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 дотримався. Всупереч доводам апеляційної скарги прокурора, судом належним чином враховано дані про особу обвинуваченого, на які посилається прокурор у своїй апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає, що розмір заподіяної шкоди, фактичні обставини кримінального провадження в сукупності з даними про особу обвинуваченого, дають підстави вважати, що призначене покарання ОСОБА_6 у виді 7 років позбавлення волі сприятиме досягненню мети, визначеної ст. 50 КК України.

Разом з тим колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом ч. 4 ст. 70 КК України замість ст. 71 КК України.

Згідно ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів судового провадження ОСОБА_6 раніше судимий вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.05.2024 за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 3 роки.

Згідно мотивувальної частини вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 25.07.2024, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення 09.06.2024, тобто після постановлення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 10.05.2024. Тому остаточне покарання ОСОБА_6 має бути призначене за сукупністю вироків, на підставі ст. 71 КК України, а не на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, як помилково призначив суд першої інстанції.

На думку колегії суддів, остаточне покарання ОСОБА_6 слід призначити на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного даним вироком, невідбутої частини покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.05.2024, врахувавши положення п. п. а1 п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України. Тому апеляційна скарга сторони обвинувачення підлягає задоволенню частково, а вирок суду першої інстанції згідно ст. 413, ст. 420 КПК України, - скасуванню в частині призначеного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, із ухваленням апеляційним судом свого вироку.

Керуючись ст. 404, ст. 405, ст. 407, ст. 420 КПК України, колегія суддів,-

З А С У Д И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 25 липня 2024 року щодо ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Постановити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.05.2024 до покарання за ч. 4 ст. 186 КК України, у виді 7 років 3 місяців позбавлення волі.

В решті вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 25 липня 2024 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Вирок Київського апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня отримання копії вироку.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3