Справа 688/5509/24
№ 1-в/688/490/24
Ухвала

03 грудня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «ШВК (№98)» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівці клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність до Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, що набрав чинності 09 серпня 2024 року,

встановив:

До Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшло зазначене клопотання, в якому ставиться питання про приведення вироку Подільського районного суду м. Києва від 12 серпня 2022 року у відповідність до Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, що набрав чинності 09 серпня 2024 року.

ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО РОЗГЛЯДУ

У судовому засіданні засуджений підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Представник ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» та прокурор щодо задоволення клопотання заперечували.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Подільського районного суду м. Києва від 12 серпня 2022 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.ч.1, 4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавленні волі. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 липня 2023 року за сукупністю кримінальних правопорушень за правилами ст.70 ч.4 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, призначених вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2021 року з урахуванням ухвали Київського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року та вироком Подільського районного суду м. Києва від 12 серпня 2022 року ОСОБА_5 остаточно визначено покарання у виді 4 років 7 місяців позбавлення волі.

Зі змісту вироку Подільського районного суду м. Києва від 12 серпня 2022 року вбачається, що ОСОБА_5 вчинив крадіжки майна: 18 квітня 2020 року на суму 13500 гривень; 02 травня 2020 року на суму 5000 гривень; 18 травня 2020 року на суму 16000 гривень; 24 червня 2020 року на суму 800 гривень; 16 липня 2020 року на суму 3800 гривень; 21 липня 2020 року на суму 6690 гривень; 31 липня 2020 року на суму 3500 гривень; 04 квітня 2020 року на суму 5200 гривень; 20 травня 2020 року на суму 6000 гривень; 05 червня 2020 року - на суму 1200 гривень; 10 червня 2020 року на суму 6000 гривень; 10 червня 2020 року на суму 11000 гривень та 16385 гривень; 18 червня 2020 року 29267 гривень; 30 червня 2020 року на суму 7750 гривень; 01 липня 2020 року на суму 28000 гривень; 07 липня 2020 року на суму 8351 гривня; 12 липня 2020 року на суму 5400 гривень; 30 липня 2020 року 9830 гривень.

ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Стаття 58 Конституції України - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Стаття 3. Законодавство України про кримінальну відповідальність.

частина 1 - законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

частина 6 - зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Стаття 4 КК України - чинність закону про кримінальну відповідальність у часі.

частина 2 - кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

частина 3 - часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Стаття 5 КК України зворотна дія закону про кримінальну відповідальність у часі.

частина 1 - закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX в частині викладення нової редакції ст.51 КУпАП, відповідно до якого кримінальна відповідальність за вчинення викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрат настає в разі, якщо сума викраденого майна перевищує два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, яким введена часткова декриміналізація кримінальних правопорушень.

Частина 2 статті 51 КУпАП, яка визначає граничний розмір вартості викраденого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за що винна особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України що застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги та визначає, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Частини 2,3 статті 74 КК України - особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Пункт 13 ч. 1 ст. 537 КК України - під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пункт 4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень КК України - особи, які відбувають покарання, призначене за сукупністю вироків, у разі звільнення їх від відбування покарання за окремі злочини на підставі пункту 1 цього розділу продовжують відбувати покарання, призначене вироком суду за інші злочини, що входять у сукупність, якщо це покарання ними ще не відбуте. Призначене покарання підлягає зменшенню також у випадках, передбачених пунктом 5 цього розділу.

МОТИВИ І ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних розмірів доходів громадян. Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 НМДГ.

Відповідно до вироку, вартість викраденого засудженим у 2020 році перевищує 2 неоподатковуваних розміри доходів громадян.

Враховуючи наведені норми закону, суд встановив, що застосовуючи зворотну дію закону у часі на момент вчинення ОСОБА_5 злочинів, за які він засуджений, слід дійти висновку, що особа, яка вчинила крадіжки майна, може бути притягнута до кримінальної відповідальності у разі, якщо сума викраденого майна станом на момент вчинення правопорушення в період з 01 січня 2020 року по 30 червня 2020 року перевищує 2102 гривень, в період з 01 липня 2020 року по 30 листопада 2020 року перевищує 2197 гривень. У даному випадку вартість викраденого майна сума є більшою за два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, таким чином кримінальні правопорушення, за вчинення яких ОСОБА_5 був засуджений вироком Подільського районного суду м. Києва від 12 серпня 2022 року, залишається кримінально-караним правопорушенням.

У зв`язку із викладеним, у задоволенні клопотання ОСОБА_5 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 536, 539 КПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність до Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, що набрав чинності 09 серпня 2024 року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 04 грудня 2024 року.

Головуючий суддя