У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представника - адвоката ОСОБА_3 , заявниці - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про злочин,

встановив:

ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на бездіяльність Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування скарги вказує, що 10.12.2024 року ОСОБА_4 звернулась до чергової частини Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, яка була зареєстрована в журналі єдиного обліку за № 29908 від 10.12.2024.

Станом на момент подання скарги інформація про внесення слідчим до ЄРДР відомостей за заявою потерпілої відсутня.

Просить визнати бездіяльність посадових осіб Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України та зобов`язати службових осіб Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України.

Заявниця у судовому засіданні повідомила, що з 2007 року вона працювала на посаді головного лікаря у комунальному закладі «Ужгородська міська поліклініка».

У 2019 році розпочалася реорганізація вказаного закладу шляхом перетворення у комунальне некомерційне підприємство «Ужгородська міська поліклініка Ужгородської міської ради», а ОСОБА_4 призначили головою комісії з реорганізації.

Заявниця зазначає, що після реорганізації вона два місяці фактично виконувала повноваження керівника реорганізованого медичного закладу. Оскільки назва керівника новоствореного медичного закладу згідно статутних документів була «директор», з метою врегулювання цієї розбіжності, вона звернулася до міського голови, який одноосібно призначив її на попередню посаду, з заявою про переведення її на посаду директора новоствореного комунального некомерційного підприємства «Ужгородська міська поліклініка Ужгородської міської ради». Однак міський голова не призначив її на посаду директора, а оголосив конкурс на зайняття цієї посади. Заявниця вважає вказаний конкурс незаконним, оскільки вона займала вказану посаду на умовах безстрокового трудового договору. Вказує, що всі працівники нереорганізованого медичного закладу були переведені у новостворений медичний заклад на відповідні посади. Крім цього вказує, що в той час відбувалася реорганізація і у інших комунальних медичних закладах міста, однак всі головні лікарі вказаних медичних закладів були прийняті на посади директорів у новостворені комунальні медичні заклади саме шляхом переведення, однак лише на посаду директора комунального некомерційного підприємства «Ужгородська міська поліклініка Ужгородської міської ради» був оголошений конкурс. На даний час посаду директора у новоствореному медичному закладі займає особа, призначена за результатами конкурсу.

З огляду на те, що ОСОБА_4 на теперішній час не є звільненою з посади головного лікаря комунального закладу «Ужгородська міська поліклініка», а міський голова вчиняє перешкоди щодо можливості виконання нею своїх посадових обов`язків, шляхом недопущення її до робочого місця, представник заявниці вказує, що вказані дії містять ознаки злочину, передбаченого сит. 364 КК України. Просить скаргу задовольнити та зобов`язати відповідальних осіб Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 10.12.2024.

Представник Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про день та час розгляду скарги, однак його неявка не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя дослідивши матеріали скарги, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вищезазначена бездіяльність виникає у зв`язку з невиконанням слідчим, дізнавачем чи прокурором передбаченого ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язку внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, і таким чином розпочати проведення досудового розслідування за відповідними фактами.

У свою чергу, за змістом положень ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Пунктом 4 ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення).

Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.

З наведених положень вбачається, що слідчий та прокурор хоча і не проводять до моменту внесення відомостей у ЄРДР перевірку обставин, викладених у заяві, однак аналізують її зміст, і саме ця інформація дає змогу визначити, чи містить заява достатньо відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, внесенню до ЄРДР в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Саме такий механізм початку досудового розслідування надає кожній особі право заявляти про їх вчинення та очікувати, що за відповідними фактами буде розпочате розслідування, водночас забезпечує можливість здійснювати досудове розслідування виключно за фактами вчинення кримінальних правопорушень та захищає інших осіб від необґрунтованого кримінального переслідування та процесуального примусу.

Вказане узгоджується з практикою Верховного Суду, який у своїх постановах наголошує на такому:

(1) «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...» (постанова від 16.05.2019 у справі №761/20985/18);

(2) «… слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР» (постанова від 30.09.2021 у справі №556/450/18).

(3) «…Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у відповідності до положень частині 1 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у частині 4 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України» (постанова від 20.04.2023у справі №373/18/23).

З урахуванням викладеного, бездіяльність, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

З долученого до скарги талону-повідомлення, а також з наданих у судовому засіданні усних пояснень заявниці вбачається, що ОСОБА_4 порушувала питання про необхідність реєстрації відомостей про кримінальне правопорушення у ЄРДР за фактом того, що її позбавлено доступу до службового кабінету, робочого місця та умов виконувати свої службові обов`язки після реорганізації медичного закладу.

Слідчий суддя вважає, що в поданій заяві про вчинення злочину, скаржником не наведено обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме зловживання владою або службовим становищем, а у даному випадку наявні цивільно - правові відносини, які підлягають врегулюванню відповідно до законодавства України про працю, що виключає можливість в рамках судового контролю слідчим суддею, зобов`язати орган досудового розслідування у кримінальній кваліфікації певних дій за розсудом чи бажанням скаржника.

Вказане вище дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження відповідно до положень ст. 214 КПК України.

Слід зазначити, що кримінальний процесуальний закон дійсно не вимагає від заявника зазначення в заяві усіх складових злочину, однак, це не означає, що будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення набуває статусу цього документа і її подання тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР.

Посилання заявниці на те, що викладені в заяві відомості про вчинення кримінального правопорушення підлягали обов`язковому внесенню до ЄРДР та слідчий повинен був розпочати досудове розслідування, не підтверджено долученими до скарги матеріалами, факти, які б вказували на наявність в даному випадку складу та ознак кримінального правопорушення слідчим суддею не встановлені.

Враховуючи викладене, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на розгляд заявником, перевіривши надані в обґрунтування її доводів матеріали, з урахуванням наведеного вище, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про злочин, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1