Справа №345/5457/24
Провадження № 1-кс/345/157/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2025 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000295, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вищевказаною скаргою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що слідчий Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 зловживає службовим становищем, а саме завдає шкоди правам, свободам та інтересам постраждалого на ВАТ «Будмаш» ОСОБА_3 , якому було заподіяно каліцтва під час виконання посадових обов`язків, не визнаючи його потерпілим. Скаржник просить визнати протиправними дії слідчого, а також визнати його потерпілим. В скарзі зазначає № кримінального провадження: 0000295. Також наполягає на виконанні ухвал суду від 04.02.2025 та від 16.01.2025 по справі № 345/3804/24.

25.02.2025 слідчий СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 надіслав на адресу суду письмові заперечення. А саме зазначає, що 29.11.2024 року до СВ Калуського РВП надійшла заява-клопотання ОСОБА_3 , в якому останній просить надати доступ до матеріалів кримінального провадження №0000295 та визнати його потерпілим. 04.12.2024 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 12.12.2024 до СВ Калуського РВП надійшла ухвала слідчого судді Калуського міськрайонного суду ОСОБА_5 згідно якої постанову про відмову в задоволенні клопотання від 04.12.2024 скасовано та зобов`язано слідчого розглянути дане клопотання ОСОБА_3 повторно. 13.12.2024 слідчим було розглянуто клопотання ОСОБА_3 та винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні є заявником та згідно ст.60 КПК України у заявника відсутні права щодо ознайомлення із матеріалами кримінального провадження. Слідчий наголошує, що у своєму клопотанні ОСОБА_3 не вказав, яку саме йому шкоду спричинено внаслідок настання події кримінального правопорушення, або ж які настали для нього негативні наслідки.

У постанові про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 13.12.2024 (а також у письмових запереченнях по даній справі) слідчий посилається на матеріали досудового розслідування, зокрема показання свідків та інші матеріали.

В ході проведення досудового розслідування допитаний в якості свідка ОСОБА_3 на обґрунтування своєї заяви вказав, що слідчі Калуського відділу поліції неналежно проводили слідство у кримінальних справах № 0000475 від 28.02.2013 року за ч. 1 ст. 358 КК України, так як вказане слідство проводилось формально та неправильно, та в подальшому було закрито у 2021 році. ОСОБА_3 вважає, що вказане кримінальне провадження було закрито незаконно, не встановлено всіх осіб, порушено вимоги щодо проведення належно слідства, а тому він звернувся із заявою щоб повернути справу на новий розгляд. Зазначає, що кримінальне провадження було закрито та він звернувся по цьому ж факту ще раз щоб провели досудове розслідування належно. Окрім цього зазначив, що вказане кримінальне провадження закривалось неодноразово та він вважає, що останнє закриття здійснено незаконно та він звернувся із заявою по цьому ж факту, по якому проводили неналежно розслідування, щоб слідчі провели розслідування ще раз. Також кваліфікація на його думку була неправильною. Також він вказав, що факти по яких проводилось досудове розслідування у кримінальних провадженнях № 0000475, № 0000196, № 0000196 являються тими ж фактами, які являються предметом розгляду даного кримінального провадження № 0000295 та які викладені у його заяві.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 вказав, що приблизно в 2003-2004 роках він працював на ВАТ «Будмаш» на посаді головного інженера, та до його обов`язків входило: контролював охорону праці та виробничі процеси на підприємстві. Так ОСОБА_3 в той час працював на посаді слюсара по ремонту обладнання та виконуючи виконуючи виробниче завдання отримав травму, а саме перелом руки. У зв`язку із цим було проведено розслідування безпеки праці та винесено рішення, яка викладено в Акті, який номер та від якого числа пригадати не може. Вказане розслідування проводилось у відповідності до норм чинного на той час законодавства та жодні відомості не були сфабриковані. Окрім цього зазначив, що вказаний Акт був погоджений усіма іншими інстанціями. На підставі вказаного Акту ОСОБА_3 отримав грошову виплату за отримання виробничої травми. Свідок зазначив, що жодних порушень у процедурі щодо проведення розслідування нещасного випадку учасниками комісії, серед яких був він, допущено не було.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 вказав, що у 2003 році він працював начальником відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків. У 2003 році ОСОБА_3 отримав виробничу травму на ВАТ «Будмаш», за результатами чого було проведено розслідування та складено Акт про розслідування нещасного випадку. Вказаний акт було складено згідно норм чинного на той час законодавства. В подальшому було проведено перерозслідування органом Держпраці в області та винесено новий Акт про розслідування нещасного випадку, який став підставою для отримання ОСОБА_3 грошових коштів. Певний період часу ОСОБА_3 отримував страхові виплати, та не мав претензій. Вказаний акт не оскаржувався.

Окрім цього прокурор у кримінальному провадженні долучив до матеріалів кримінального провадження ухвалу Калуського міськрайонного суду від 30.01.2023, справа № 345/6/23, зі змісту якої вбачається, що СВ Калуського РВП проводило досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000196 від 06.07.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України за фактом зловживання, на думку заявника ОСОБА_3 , службовим становищем посадовими особами ВАТ «Будмаш». Згідно рішення суду Кримінальне провадження № 0000196 від 06.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, було закрито на підставі п. 3-1 ч. 1, п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Рішенням Івано-Франківського апеляційного суду від 27.03.2023 у справі № 345/6/23 рішення Калуського міськрайонного суду від 30.01.2023 було залишено без змін.

Також згідно ухвали Калуського міськрайонного суду від 11.08.2021 справа № 345/1829/21 встановлено, що СД Калуського РВП проводило досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000475 за повідомленням-заявою ОСОБА_3 , в якому він просить перевірити правильність заповнення документів при прийнятті його на роботу у ВАТ «Будмаш», так як вважає, що документи є підробленими. Згідно ухвали Калуського міськрайонного суду від 11.08.2021 справа № 345/1829/21 вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 3-1 ч. 1, п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК. Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 01.03.2022 у справі № 345/1829/21 рішення Калуського міськрайонного суду від 11.08.2021 було залишено без змін.

Окрім цього встановлено, що СВ Калуського РВП проводило досудове розслідування кримінального провадження № 0000196 від 03.04.2024 за заявою ОСОБА_3 , яке було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України та згідно ухвали Івано-Франківського апеляційного суду та ухвали Калуського міськрайонного суду у справі № 345/3042/24 рішення про закриття кримінального провадження скасовано не було.

На підставі даних матеріалів слідчим було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 у зв`язку з наступним: на даний час не встановлено всіх об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення та причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями осіб та наслідками, які могли порушити права заявника в тому числі спричинити його інтересам шкоду.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав. Вказав, що слідчим не було враховано його медичні документи, слідчим в заяві (письмових поясненнях) та постанові зазначено неправильний діагноз.

Слідчий СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З положень ст. 84 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно до ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

У відповідності до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

З матеріалів скарги вбачається, що СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000295 від 25.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 384 КК України.

Постановою слідчого від 13.12.2024 року ОСОБА_3 було відмовлено у задоволенні його клопотання від 29.11.2024 (про надання доступу до матеріалів кримінального провадження та визнання його потерпілим). При цьому постанова мотивована, зокрема тим, що ОСОБА_3 у своєму зверненні не вказав, яку саме йому шкоду спричинено внаслідок настання події кримінального правопорушення, або ж які настали для нього негативні наслідки. Слідчий, посилаючись на матеріали досудового розслідування, зокрема показання свідків, рішення судів, відмовив в задоволенні клопотання ОСОБА_3 у зв`язку з наступним: на даний час не встановлено всіх об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення та причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями осіб та наслідками, які могли порушити права заявника в тому числі спричинити його інтересам шкоду (а.с.11-15).

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, може бути оскаржено особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Ч.ч. 1,3 ст. 55 КПК України передбачає, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки"діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Як зазначено у ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Таке процесуальне рішення слідчий, прокурор приймає з урахуванням норм ст. 94 КПК України, у якій зазначається, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В узагальненні Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначено, що процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідчі судді приймають рішення про скасування постанов.

Обґрунтовуючи постанову про відмову у визнанні потерпілим, слідчий вказує, що заявник не обґрунтував, яку саме йому шкоду спричинено внаслідок настання події кримінального правопорушення, або ж які настали для нього негативні наслідки. Однак дані обставини підлягають встановленню в ході проведення досудового розслідування.

Слідчим в постанові зроблено висновок про відсутність даних про заподіяння шкоди, посилаючись на наступні матеріали досудового розслідування, зокрема показання свідків, рішення судів.

В своїх показаннях ОСОБА_3 (допитаний в якості свідка) на обґрунтування своєї заяви вказав, що слідчі Калуського відділу поліції неналежно проводили слідство у кримінальних справах № 0000475 від 28.02.2013 року за ч. 1 ст. 358 КК України, так як вказане слідство проводилось формально та неправильно, та в подальшому було закрито у 2021 році. ОСОБА_3 вважає, що вказане кримінальне провадження було закрито незаконно, не встановлено всіх осіб, порушено вимоги щодо проведення належно слідства, а тому він звернувся із заявою щоб повернути справу на новий розгляд. Зазначає, що кримінальне провадження було закрито та він звернувся по цьому ж факту ще раз щоб провели досудове розслідування належно. Окрім цього зазначив, що вказане кримінальне провадження закривалось неодноразово та він вважає, що останнє закриття здійснено незаконно та він звернувся із заявою по цьому ж факту, по якому проводили неналежно розслідування, щоб слідчі провели розслідування ще раз. Також кваліфікація на його думку була неправильною. Також він вказав, що факти по яких проводилось досудове розслідування у кримінальних провадженнях № 0000475, № 0000196, № 0000196 являються тими ж фактами, які являються предметом розгляду даного кримінального провадження № 0000295 та які викладені у його заяві.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 вказав, що приблизно в 2003-2004 роках він працював на ВАТ «Будмаш» на посаді головного інженера, та до його обов`язків входило: контролював охорону праці та виробничі процеси на підприємстві. Так ОСОБА_3 в той час працював на посаді слюсара по ремонту обладнання та виконуючи виконуючи виробниче завдання отримав травму, а саме перелом руки. У зв`язку із цим було проведено розслідування безпеки праці та винесено рішення, яка викладено в Акті, який номер та від якого числа пригадати не може. Вказане розслідування проводилось у відповідності до норм чинного на той час законодавства та жодні відомості не були сфабриковані. Окрім цього зазначив, що вказаний Акт був погоджений усіма іншими інстанціями. На підставі вказаного Акту ОСОБА_3 отримав грошову виплату за отримання виробничої травми. Свідок зазначив, що жодних порушень у процедурі щодо проведення розслідування нещасного випадку учасниками комісії, серед яких був він, допущено не було.

В своїх показаннях свідок ОСОБА_7 вказав, що у 2003 році він працював начальником відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків. У 2003 році ОСОБА_3 отримав виробничу травму на ВАТ «Будмаш», за результатами чого було проведено розслідування та складено Акт про розслідування нещасного випадку. Вказаний акт було складено згідно норм чинного на той час законодавства. В подальшому було проведено перерозслідування органом Держпраці в області та винесено новий Акт про розслідування нещасного випадку, який став підставою для отримання ОСОБА_3 грошових коштів. Певний період часу ОСОБА_3 отримував страхові виплати, та не мав претензій. Вказаний акт не оскаржувався.

Окрім цього прокурор у кримінальному провадженні долучив до матеріалів кримінального провадження ухвалу Калуського міськрайонного суду від 30.01.2023, справа № 345/6/23, зі змісту якої вбачається, що СВ Калуського РВП проводило досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000196 від 06.07.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України за фактом зловживання, на думку заявника ОСОБА_3 , службовим становищем посадовими особами ВАТ «Будмаш». Згідно рішення суду Кримінальне провадження № 0000196 від 06.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, було закрито на підставі п. 3-1 ч. 1, п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Рішенням Івано-Франківського апеляційного суду від 27.03.2023 у справі № 345/6/23 рішення Калуського міськрайонного суду від 30.01.2023 було залишено без змін.

Також згідно ухвали Калуського міськрайонного суду від 11.08.2021 справа № 345/1829/21 встановлено, що СД Калуського РВП проводило досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000475 за повідомленням-заявою ОСОБА_3 , в якому він просить перевірити правильність заповнення документів при прийнятті його на роботу у ВАТ «Будмаш», так як вважає, що документи є підробленими. Згідно ухвали Калуського міськрайонного суду від 11.08.2021 справа № 345/1829/21 вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 3-1 ч. 1, п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК. Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 01.03.2022 у справі № 345/1829/21 рішення Калуського міськрайонного суду від 11.08.2021 було залишено без змін.

Окрім цього встановлено, що СВ Калуського РВП проводило досудове розслідування кримінального провадження № 0000196 від 03.04.2024 за заявою ОСОБА_3 , яке було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України та згідно ухвали Івано-Франківського апеляційного суду та ухвали Калуського міськрайонного суду у справі № 345/3042/24 рішення про закриття кримінального провадження скасовано не було.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що слідчим не було враховано його медичні документи, слідчим в заяві (письмових поясненнях) та постанові зазначено неправильний діагноз. Однак на підтвердження своїх слів скаржником не надано жодних доказів (медичних документів).

На підставі вищезазначених матеріалів досудового розслідування слідчим було зроблено висновок про те, що на даний час не встановлено всіх об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення та причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями осіб та наслідками, які могли порушити права заявника, в тому числі спричинити його інтересам шкоду.

Також слід зазначити, що відповідно до приписів ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Межі втручання слідчого судді у діяльність слідчого обмежуються приписами ч. 1 ст. 303 КПК України. Таким чином, вирішення питання щодо визначення процесуального статусу особи у кримінальному провадженні, як потерпілого, приписами КПК України не віднесено до компетенції слідчого судді.

Слідчий суддя звертає увагу скаржника на те, що на даний час досудове розслідування триває, а також на даний час ще не встановлено всіх об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим зроблено висновок про невстановлення на даний момент того факту, яку саме шкоду було спричинено ОСОБА_3 внаслідок настання події кримінального правопорушення.

Однак, оскільки досудове розслідування ще триває, то слідчим можуть бути встановлені вищезазначені обставини пізніше в результаті проведення слідчих дій. У такому випадку слідчим може бути прийнято рішення про визнання ОСОБА_3 потерпілим при встановленні нових обставин.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даний момент постанова слідчого про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 13.12.2024 винесена на підставі наявних матеріалів справи і є обґрунтованою, тому в задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення слідчого ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000295 слід відмовити.

Щодо вимог скаржника про визнання дій слідчого протиправними, то відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Тобто, до повноважень слідчого судді законодавець не відніс можливість визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування, а тому в цій частині скарги слід відмовити.

Щодо тверджень скаржника про невиконання ухвал суду від 04.02.2025 та від 16.01.2025 по справі № 345/3804/24, то скаржником не долучено до скарги копії даних ухвал. Однак, слідчий суддя звертає увагу скаржника на те, що на даний час кримінальне провадження №0000295 від 25.05.2024 року не є закрито, триває досудове розслідування, а клопотання ОСОБА_3 від 29.11.2024 слідчим розглянуто.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що ОСОБА_3 неодноразово вже подавалися до суду аналогічні скарги і рішення по ни и х вже приймалися слідчими суддями.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,55,93,94,303-305,309 КПК України, -

постановив:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення слідчого ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000295 - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений о 11.45 год. 27.02.2025.

Слідчий суддя