Справа215/6748/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду №7 в м.Кривому Розі кримінальне провадження №00000978 від 11.10.2024 щодо кримінального правопорушення за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Девладове, Софіївського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, який: не працює, перебуває під наглядом лікаря-психіатра з 20.09.2024 з приводу емоційно не стійкого розладу особистості по імпульсивному типу. На обліку у лікаря-нарколога не перебуває, розлучений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

за ч. 1 ст. 263 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в невстановлений в ході досудового розслідування точні дату та час, перебував біля річки «Саксагань» поблизу вул. Карбишева в Тернівському районі м. Кривого Рогу, де побачив на землі предмет зовні схожий на гранату, а саме корпус гранати та запал до нього, які з`єднані між собою, який він визначив для себе як вибуховий пристрій.

В цей час та місці у ОСОБА_3 виник прямий злочинний умисел, направлений на придбання та зберігання вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, а саме зазначеної вище раніше знайденої гранати.

Реалізуючи свій раптово виниклий зазначений вище прямий умисел, утримуючи у руках зазначений вибуховий пристрій поклав його до кишені свого пальто, в яке він був вдягнений, таким чином незаконно придбав без передбаченого законом дозволу вибуховий пристрій, а саме гранату Ф-1 (в зборі: корпус та запал до нього) і не вжив заходів сповіщення про даний факт працівників поліції.

11.10.2024, приблизно о 21.30 годині ОСОБА_3 знаходився на зупинці громадського транспорту «17-й квартал» по вул. С.Колачевського в Тернівському районі м. Кривого Рогу, де був помічений працівниками поліції, які відпрацьовували виклик, який надійшов на службовий планшет «підозріла особа» у якої при собі мається предмет схожий на гранату. На запитання працівників патрульної поліції, чи є при ньому будь-які заборонені речі? ОСОБА_3 відповів, що заборонені речі при ньому відсутні, у зв`язку з чим, працівники патрульної поліції на підставі ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», провели поверхневу перевірку ОСОБА_3 , під час якої в кишені його пальто було виявлено предмет ззовні схожий на гранату, який ОСОБА_3 незаконно придбав, носив при собі, всупереч передбаченому законом порядку.

Після чого, з метою фіксації можливого правопорушення працівниками полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП було викликано слідчо-оперативну групу ВП№5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Після приїзду слідчо-оперативної групи ВП№5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, слідчим СВ ВП№5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , під відеофіксацію, у присутності двох понятих, в період часу з 23.02 годин до 23.10 годин 11.10.2024, проведено огляд ділянки місцевості, яка розташована на зупинці громадського транспорту «17-й квартал» по вул. С.Колачевського в Тернівському районі м. Кривого Рогу, на якій знаходився ОСОБА_3 , біля якого, на лавці було виявлено та вилучено: саме гранату Ф-1 (в зборі: корпус та запал до нього); після чого інспектором управління вибухотехнічної служби ОСОБА_8 було викручено запал з корпусу гранати, які було оглянуто і окремо запаковано у пакет для зберігання речових доказів Національної поліції України CRL1158925 (корпус гранати) та пакет для зберігання речових доказів Національної поліції України CRL1158926 (запал).

Згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/104-24/42175-ВТХ від 18.10.2024:

-Наданий на діслідження предмет є промислово виготовлений корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1, який до категорії вибухових пристроїв (бойових припасів) не належить, є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини і належить до категорії вибухових речовин;

-Наданий на діслідження предмет є промислово виготовлений модернізований уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ-2, який відноситься до категорії вибухових пристроїв;

- Надані на дослідження предмети, при передбачуваному їх конструкційному поєднанні (у зборі), утворюють осколкову оборонну ручну гранату Ф-1, яка належить до вибухових пристроїв (бойових припасів) та придатна для здійснення вибуху.

Вищевказану гранату ОСОБА_3 придбав та зберігав при собі без передбаченого законом дозволу необхідного відповідно до вимог інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також бойових припасів до зброї та вибухових матеріалів», яка затверджена наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року.

Ці дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками зберігання та придбання вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

22 жовтня 2024 року між сторонами кримінального провадження: прокурором ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника за дорученням ОСОБА_6 , було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.472 КПК України, за умовами якої:

1.Підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується:

а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні;

Сторони погоджуються на призначення покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді трьох років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України.

В угоді також зазначено, що сторони розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні в повному обсязі та пояснив суду, що цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений також пояснив, що укладення угоди з його боку є добровільним, просить суд затвердити угоду.

Захисник ОСОБА_6 підтримала правову позицію свого підзахисного.

Прокурор у судовому засіданні пояснив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Суд, заслухавши думки учасників процесу та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, доходить таких висновків.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, в кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно зі ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим не допускається у кримінальному провадженні, якщо шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ними мирової угоди.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України суд, переконавшись, що угода може бути затверджена, ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яке згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином.

На думку суду укладена сторонами угода про визнання винуватості не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, укладення угоди між сторонами є добровільним, дії обвинуваченого кваліфіковані правильно, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свобод та інтересів сторін.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1, 2, 3 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

За таких обставин суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 жовтня 2024 року в кримінальному провадженні №00000978 від 11.10.2024 року укладеною між прокурором ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника за дорученням ОСОБА_6 ..

Визнати ОСОБА_3 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 ч.1 п.1-2, ч.3 п.2 КК України від покарання ОСОБА_3 ,звільнити з випробувальним терміном один рік, зобов`язавши в період визначеного іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання, повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Речові докази: два оптичних диски з відеозаписом слідчої дії та бо-дікамер патрульних полійцейських зберігати в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави судові витрати за проведення судовою експертизи в розмірі 1 591, 80 грн..

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя: