Справа № 577/562/25
Провадження № 1-кп/577/193/25

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2025 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
за ознаками скоєння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 128 КК України
19 грудня 2024 року близько 19:30 год. ОСОБА_4 прибув до кафе «База», яке розташоване за адресою: м. Конотоп, вул. Прорізна, 1Б, де відпочивав у компанії підлітків.
Близько 21 год. ОСОБА_4 побачив, як інший відвідувач кафе ОСОБА_6 , 1989 р.н., який перебував у стані алкогольного сп`яніння, зробив зауваження неповнолітній відвідувачці кафе ОСОБА_7 , 2008 р.н., з приводу того, що вона стала ногами його на стілець, а потім перемістив її на підлогу.
Зазначене не сподобалося ОСОБА_4 і він підійшов до ОСОБА_6 та висловив своє обурення діями останнього.
У подальшому в ході нетривалої словесної суперечки, яка виникла між чоловіками, ОСОБА_4 , діючи з необережності у вигляді кримінально протиправної самовпевненості, тобто не бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, однак, передбачаючи можливість їх настання та легковажно розраховуючи на їх відвернення, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область лівої щелепи ОСОБА_6 .
Від вказаного удару ОСОБА_6 втратив свідомість та з положення стоячи. з прискоренням, впав на спину, вдарившись тім`яною ділянкою голови об кахельну підлогу.
В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді ЗЧМТ: забою-здавлення головного мозку з гострою епідурального гематомою важкого ступеню, лінійного перелому кісток склепіння черепа справа, пластинчатої субдуральної гематоми справа.
З такими тілесними ушкодженнями ОСОБА_6 у тяжкому стані був доставлений СШМД до КНП КМР «Конотопська ЦРЛ їм. ак. М. Давидова», де він перебував на лікуванні до 13.01.2025 року. Згідно висновку судово-медичного експерта №10 від 22.01.2025 року у ОСОБА_6 па час судово-медичного обстеження мали місце: рубець (наслідок медичної маніпуляції) в лобній ділянці справа з переходом на тім`яну ділянку справа та в праву скроневу ділянку з дефектом кісткової тканини в правій скроневій ділянці. Згідно медичної документації відомо, що 20.12.24 року операція «Декомпресійна операція з видаленням епідуральної гематоми правої гемісфери». Знаходився на стаціонарному лікуванні з 19.12.2024 року по 13.01.2025 року з діагнозом: ЗЧМТ, забій-здавлення головного мозку гострою епідуральною гематомою важкого ступеню, лінійний перелом кісток склепіння черепа справа, пластинчата субдуральна гематома справа. Згідно КТ - ознаки лінійного перелому луски тім`яної, скроневої кістки з переходом па верхню стінку правої орбіти, епідуральної гематоми в тім`яній та скроневій області праворуч із субарахноїдальними нашаруваннями в тім`яній та скроневих частках і одиничним гострим контузійним вогнищем скроневої частки, з латеральним дислокаційним синдромом.
Дані ушкодження виникли від дії тупих предметів (тупого предмету), що підтверджується характером ушкоджень. По ступеню тяжкості ЗЧМТ: забій-здавлення головного мозку з гострою епідуральною гематомою важкого ступеню, лінійний перелозі кісток склепіння черепа справа, пластинчата субдуральна гематома справа по небезпечності для життя, згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.
Кількість травматичних впливів не менше одного. Дані ушкодження виникли від дії тупих предметів (тупого предмету), не виключено при падінні на площині з наданням тілу додаткового прискорення. Не виключено від удару кулаком в щелепу, ОСОБА_6 міг втратити свідомість.
Таким чином ОСОБА_4 , умисно наносячи удар в обличчя потерпілого, від якого той впав на площину, передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, але легковажно розраховував на їх відвернення.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованим кримінальним правопорушенням, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та пояснив, що 19 грудня 2024 року близько 19:30 год. він проводив час з друзями в кафе «База», яке розташоване за адресою: м. Конотоп, вул. Прорізна, 1Б. Близько 21 год. він побачив, як інший відвідувач кафе, ОСОБА_6 , стягнув ОСОБА_7 на пол., оскільки та танцювала на його стільці. Як чоловік повівся з дівчиною, йому не сподобалося і він підійшов до ОСОБА_6 та зробив зауваження. На що, у відповідь почув нецензурну лайку. Він також відповів нецензурно. Після чого, ОСОБА_6 схопив його за капюшон та намагався вдарити. У відповідь, він наніс один удар кулаком правої руки в область лівої щелепи ОСОБА_6 , від чого той впав на підлогу, вдарившись тім`яною ділянкою голови об кахельну підлогу та втратив свідомість. Після цього відразу викликали швидку. Він дуже шкодує, що так все відбулося. Просить суворо не карати, не позбавляти його волі. Збитки за лікування ОСОБА_6 були відшкодовані
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, які ним і не оспорюються.
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, претензій до обвинуваченого не має, щодо міри покарання просить призначити покарання не пов`язаного з позбавленням волі.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого. Суд, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, а саме - у спричиненні необережного тяжкого тілесного ушкодження, за вище встановлених обставин.
За таких обставин суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ст. 128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно ст. 12 КК України обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення віднесене до нетяжкого злочину.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є студентом 3 (курсу денної форми навчання) Національного авіаційного університету, характеризується задовільно за місцем проживання.
Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 складену Конотопським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області Міністерства юстиції України «беручі до уваги інформацію що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства ( у т.ч. для окремих осіб). У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання орган пробації вважає доцільним покладання на нього обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації, згідно ч. 3 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з пробації та пройти курс пробаційної програми «Зміна прокримінального мислення» .
Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме виходить з принципів справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність декількох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставини, позицію потерпілого, і вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів для ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 128 КК України, при цьому його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тому суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України і призначити покарання з іспитовим строком з застосування ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.
Речові докази визначити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 128 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:
На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - скасувати.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.12.2024 року на кофту чоловічу білого кольору з написом «Adidas», кросівки чоловічі білого кольору з написом «NIKE» скасувати (а.с.40-41).
Речові докази по справі: кофта чоловічу білого кольору з написом «Adidas», кросівки чоловічі білого кольору з написом «NIKE», які зберігаються в камері зберігання речових доказів Конотопського РВП ГУНП в Сумській області повернути обвинуваченому ОСОБА_4 (а.с.39).
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1