Справа № 635/5033/24
Провадження № 1-кп/635/316/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0003252 від 13.05.2024 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривий Ріг, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією на посаді стрільця 3 відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_1 стрілецького батальйону (з охорони та оборони важливих державних об`єктів) військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, у військовому званні «солдат», не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

УСТАНОВИВ:

суд визнає доведеним, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, перебуваючи на посаді стрільця 3 відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_1 стрілецького батальйону (з охорони та оборони важливих державних об`єктів) військової частини НОМЕР_2 НГУ, в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 28-32, 37, 16, 127, 128, 129, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 13.12.2023 року знаходячись у АДРЕСА_2 діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану відкрито відмовився виконувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 бригада НГУ) полковника ОСОБА_7 №1613дск від 08.12.2023, щодо висування в напрямку в районі східніше н.п. Кліщіївка Донецької області для подальшого виконання спеціального бойового завдання, доведеного до нього в усному порядку, який був виданий уповноваженою особою, у межах своїх повноважень, із дотриманням належної форми і порядку його віддання, а також ґрунтувався на законі, за змістом не суперечив чинному законодавству та не пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина, тому своїми діями солдат ОСОБА_5 підірвав боєготовність та боєздатність першого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 НГУ.

Суд визнає винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, тобто непокора - відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

22 січня 2025 року між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0003252 від 13.05.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, за участі адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений повністю визнав себе винним в пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 402 КК України у вчиненні злочину по обставинам, викладеним в обвинувальному акті, в зв`язку з чим, сторони домовились про призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 402 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі та погоджуються на підставі ст.58 КК України замінити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовця терміном 2 (два) роки з відрахуванням в дохід держави 20% із суми грошового забезпечення ОСОБА_5 .

В судовому засіданні обвинувачений підтвердив, що йому є зрозумілим суть пред`явленого обвинувачення, повністю визнав себе винуватим у пред?явленому обвинуваченні, підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості, повідомив, що усвідомлює наслідки укладення такої угоди, та надав свою згоду на ухвалення у судовому засіданні вироку на підставі угоди, погодившись із покаранням, що визначено в угоді.

Захисник в судовому засіданні просив суд ухвалити вирок в судовому засіданні на підставі і на умовах угоди про визнання винуватості.

Суд вважає необхідним затвердити умови угоди і ухвалити вирок на підставі такої угоди відповідно до положення ст. 475 КПК України у судовому засіданні з наступних мотивів.

Матеріали кримінального провадження, надані стороною обвинувачення, свідчать про наявність події злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 і що в його діях є склад злочину, передбачений ч. 4 ст. 402 КК України. Кваліфікація дій ОСОБА_5 стороною звинувачення визначена правильно. Умови угоди щодо міри кримінального покарання відповідають вимогам закону та загальних засад призначення покарання, оскільки застосування положення ст. 69 КК України при призначенні покарання за ч. 4 ст. 402 КК України в даному випадку є можливим, а саме тому що злочин хоча і вчинено в період воєнного стану, але до такого злочину не розповсюджуються обмеження застосування ст. 69 КК України відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці», який набрав чинності 27 січня 2023 року. Таке покарання відповідає умовам ст. 58 КК України, оскільки суд вважає за можливе замість позбавлення волі на строк два роки призначити службове обмеження на той самий строк. Крім того, угода про визнання винуватості укладена добровільно за участі адвоката і відсутні підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, які б суд міг використати для відмови в затвердженні такої угоди. При укладенні угоди також враховані обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, враховані дані про особу, характеристика обвинуваченого, тому суд вважає можливим призначити міру показання відповідно умов укладеної угоди.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України суд зараховує в строк відбування покарання ОСОБА_5 строк його тримання під вартою в період з 11 квітня 2024 року по 30 січня 2025 року, що становить 9 місяців 19 днів із розрахунку один день тримання під вартою за три дні службового обмеження військовослужбовця. Зазначене зарахування строку тримання під вартою свідчить про те, що остаточно призначене покарання у виді 2 років службового обмеження військовослужбовця обвинувачений ОСОБА_5 на час ухваленні вироку відбув, тому на підставі ст. 152 КВК України суд звільняє обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання в зв`язку із повним відбуттям строку покарання, призначеного цим вироком суду.

Враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_5 призначено покарання, не пов`язане з позбавленням волі, яке обвинувачений фактично відбув, на підставі ч. 1 ст. 377 КПК України суд звільняє обвинуваченого та скасовує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судові витрати та речові докази в справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-376, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

угоду, укладену 22 січня 2025 року між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0003252 від 13.05.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, за участі адвоката ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 58 КК України призначене покарання ОСОБА_5 у виді 2 (двох) років позбавлення волі замінити на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовця терміном 2 (два) роки з відрахуванням в дохід держави 20% із суми грошового забезпечення ОСОБА_5 .

В строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати строк тримання під вартою в період з 11.04.2024 по 30.01.2025 включно із розрахунку один день тримання під вартою за три дні службового обмеження військовослужбовця.

На підставі ст. 152 КВК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання в зв`язку із повним відбуттям покарання, призначеного цим вироком суду.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили скасувати.

Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 негайно звільнити з-під варти після отримання копії вироку суду.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим, що тримається під вартою в той самий строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору, а в разі відсутності їх та інших учасників судового провадження копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1