У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , внесене в межах кримінального провадження №0000065, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.ч.1,2 ст.364 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, відносно :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ужгород Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із вищою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше не судимого, працюючого заступником начальника митного поста начальника відділу митного оформлення №2 (Джейбіл) митного поста «Ужгород - вантажний» Закарпатської митниці, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.02.2025 року старший слідчий Шостого слідчого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 за погодженням із прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням в рамках кримінального провадження №0000065, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.ч.1,2 ст.364, КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Позиції учасників судового засідання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання слідчого. Вказав про необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків. Просив долучити до матеріалів клопотання письмові заперечення та додатки до них, а саме: копію свідоцтва про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , акт про результати фактичної перевірки від 07.06.2024 року.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією в м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000065, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.ч.1,2 ст.364, КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.04.2024 року.

Підставою внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало те, що:

- №1 «начальник відділу митного оформлення №2 митного поста «Ужгород - вантажний» Закарпатської митниці ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.367 КК України»;

- №2 «інспектор відділу митного оформлення №2 митного поста «Ужгород - вантажний» Закарпатської митниці ОСОБА_10 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.364 КК України»;

- №3 «інспектор відділу митного оформлення №2 митного поста «Ужгород -вантажний» Закарпатської митниці ОСОБА_11 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.364 ККУ Країни»;

- №4 «інспектор відділу митного оформлення №2 митного поста «Ужгород -вантажний» Закарпатської митниці ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.364 ККУ Країни»;

- №5 «інспектор відділу митного оформлення №2 митного поста «Ужгород -вантажний» Закарпатської митниці ОСОБА_13 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.364 ККУ Країни».

Слідчим суддею перевірено, що 06.02.2025 року ОСОБА_14 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, а саме: у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені матеріалами, а саме: актом про результати документальної позапланової виїзної перевірки дотримання ТОВ «Джейбіл Сьоркіт юкрейн лімітед» вимог законодавства України з питань митної справи в частині обґрунтованості та законності надання пільг та звільнення від оподаткування та відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів задекларованих за кодами згідно УКТ ЗЕД та відповідно до заяви/договору на переробку від 11.08.2022 року №7.7-28-14-02/03-335, заявленій меті такого переміщення за 22 митними деклараціями типу ІМ 51 ЕА та АА від 18.06.2024 року; переліком операцій з переробки та спосіб їх здійснення; висновком експерта №СЕ-19/107-24/7141-ЕК від 26.07.2024 року; наказом в.о. начальника митниці ОСОБА_15 №494-0 від 08.07.2021 року; витягом із наказу №1099-о від 14.11.2022 року; №274-о від 27.03.2023 року; посадовою інструкцією, а також іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення. У Рішенні Нечипорук і Йонкало проти України (п. 175) ЄСПЛ вкотре повторив, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom (Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства).

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дає підстави вважати пред`явлену ОСОБА_4 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Згідно зі ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу, окрім обґрунтованої підозри, є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як видно з клопотання, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, понятих, експертів, спеціалістів у ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, беручи до уваги пояснення сторони захисту, а також особистість підозрюваного, суд погоджується з тим, що на даний час наявним є ризик того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, тобто існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Однак, суд не погоджується з існуванням ризиків передбачених п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, з наступних підстав.

Так, в обґрунтування ризику можливості переховування від органу досудового розслідування чи суду, прокурор посилається на тяжкість покарання, обізнаність підозрюваного з роботою правоохоронних органів, розташування Закарпатської області на кордоні з чотирма іншими іноземними державами. Між тим, вказані обставини суд не може оцінювати в якості ризику, бо ця обставина повинна бути оцінена судом лише відповідно до ст. 178 КПК України, тобто як лише додаткові відомості.

Крім того, тяжкість покарання сама по собі не може бути ризиком. Бо суд зауважує, що в розумінні рішень ЕСПЛ у справах «Becciev v. Moldova», «Свершов проти України», «Єлоєв проти України») неодноразово наголошувалось, що тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Крім того, суд вважає доречним взяти до уваги пункт 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Подвезько проти України» (Заява № 74297/11), де суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Наведена позиція Європейського суду з прав людини свідчить про те, що взагалі будь-які ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. Отже, сама по собі тяжкість покарання ще не свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме: використовувати свої зв`язки для незаконного впливу на понятих, свідків , спеціалістів, експертів, чи підшукувати осіб, що можуть надати вигідні доля нього неправдиві показання, у слідчого судді відсутні. Ризик щодо перешкоджанню кримінального провадження іншим чином, на думку слідчого судді, може полягати лише в діях, які не охоплені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя, оцінюючи клопотання слідчого, враховує також тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, оскільки санкція ч. 2 ст. 367 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого, вагомість наявних у кримінальному провадженні доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 196 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені обставини свідчать, що в судовому засіданні прокурор довів обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбачені п. 2, тобто існування ризику, однак не довів обставини, передбачені п.3 - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, у зв`язку з чим слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання слідчого.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також враховуючи природу інкримінованого ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, який є не тяжким злочином, особу підозрюваного ОСОБА_4 , а саме, що останній має місце реєстрації, одружений, з вищою освітою, працює заступником начальника митного поста начальника відділу митного оформлення №2 (Джейбіл) митного поста «Ужгород - вантажний» Закарпатської митниці, раніше не судимий, є особою пенсійного віку, позитивно характеризується за місцем роботи, виховує неповнолітню дитину, слідчий суддя, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, приходить до висновку про доцільність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить адекватне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

З урахуванням всіх обставин справи, доцільним буде покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, в залежності від стадії кримінального провадження, на їх першу вимогу; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи; не спілкуватись із свідками, експертом у кримінальному провадженні №0000065 від 19.04.2024 року; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначити у відповідності до ч.6 ст.194 КПК України у два місяці, однак в межах строку досудового розслідування, а саме до 06.04.2025 року включно.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-178, 181, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , внесене в межах кримінального провадження №0000065, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.ч.1,2 ст.364, КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування, а саме: до 06.04.2025 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, в залежності від стадії кримінального провадження, на їх першу вимогу;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не спілкуватись із свідками, експертом у кримінальному провадженні №0000065 від 19.04.2024 року;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Строк дії покладених слідчим суддею обов`язків визначити до 06.04.2025 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що згідно з ч. 2 ст. 179 КПК України в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_16 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1