ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2024 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Володимирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 19.01.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Донецьк, Донецької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, приватного підприємця, не одруженого, який має на утрманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.27 ч. 3 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , в 2023 році, точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлено, маючи злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та довідки військово-лікарської комісії, які видаються територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, з якою заздалегідь домовився про виготовлення вказаних документів. При цьому, розуміючи, що вказані документи будуть підроблені, реалізуючи свій злочинний намір, у невстановлені досудовим розслідуванням час та спосіб, надав свої особисті дані для внесення відомостей у тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку військово-лікарської комісії, які в сукупності з іншими документами надають право перетнути державний кордон України у період дії правового режиму воєнного стану. У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, у невстановлені досудовим розслідуванням часі та місці, використовуючи реквізити ІНФОРМАЦІЯ_3 умисно виготовила підроблені офіційні документи - тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 19 червня 2023 року та довідку військово-лікарської комісії № 2567 від 19 червня 2023 року, вказавши в них завідомо недостовірні відомості про непридатність ОСОБА_4 до військової служби в Збройних силах України з виключенням з військового обліку, після чого передала тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 19 червня 2023 року та довідку військово-лікарської комісії № 2567 від 19 червня 2023 року, ОСОБА_4 .

Крім цього, він же, 18.01.2024 близько 20-28 год., під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Устилуг», що за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, будучи особою призовного віку, який не має права перетину державного кордону України у період дії правового режиму воєнного стану, введеного Указом президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022, з наступними змінами внесеними Указом президента України №734/2023 «Про продовження дії воєнного стану в Україні» від 06.11.2023, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження дії воєнного стану в Україні»» від 08.11.2023, з метою незаконного перетину державного кордону України, надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблені документи, а саме підроблене тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 19.06.2023, довідку ВЛК №2567 від 19.06.2023, які ІНФОРМАЦІЯ_4 (ЄРДПО 09820578), не видавалися та не посвідчувалися, чим використав завідомо підроблений документ.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінальних правопорушень визнав повністю, погодився з кваліфікацією інкримінованих злочинів, підтвердивши фактичні обставини справи і зібрані по ній докази. Пояснив, що на початку повномасштабного вторгнення дружина з дочкою виїхали закордон, він тривалий час з ними не бачився, а тому вирішив знайти спосіб виїхати до них, оскільки у дочки виявили симптоми серйозного захворювання. В розмові зі своїм колегою про дану ситуацію, останній запропонував йому зробити документи, якій дадуть можливість легально виїхати з держави. Після чого, за його згодою, колега передав копію його паспорту та фото для виготовлення документів для виїзду. Через деякий час, він поштою отримав тимчасове посвідчення військовозобов,язаного та довідку ВЛК Одеського РТЦК на своє ім,я, за що передав через своїх знайомих заздалегідь визначену суму коштів. Отримавши документи, прийняв рішення виїхати та під час проходження прикордонного контролю в пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Устилуг», надав вказані документи працівникам ДПС, після чого був затриманий. Розумів, що документи є підробленими, оскільки самостійно військову комісію він не проходив та вказане у довідці захворювання в нього відсутнє. В ході досудового слідства надав аналогічні пояснення, щиро кається та просить суворо не карати, усвідомлює що порушив закон, зробив для себе відповідні висновки. Працює офіційно, має стабільний дохід, утримує малолітню дитину.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні даних кримінальних правопорушень визнав повністю, переконавшись у добровільності та істинності його позиції за згодою сторін, у відповідності до ч.3ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

При цьому суд з`ясував правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, з`ясував, чи не має сумнівів в добровільності його позиції, а також роз`яснив обвинуваченому, що він буде позбавлений права оспорювати ці обставини та кваліфікацію інкримінованих правопорушень справи в апеляційному порядку.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у пособництві, тобто наданні засобів, які сприяли вчиненню кримінального правопорушення іншим співучасникам, у підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, а також у використанні завідомо підробленого документу, доказана повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст. ст.65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, його поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Отже, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, перевиховання та попередження вчиненню нових злочинів.

При обранні міри покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, є приватним підприємцем за видом діяльності комп`ютерне програмування, консультування з питань інформатізації, отже наявне постійне джерело прибутку, має постійне місце реєстрації й проживання,страждає на захворювання епілепсії, має на утриманні малолітню дитину, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, в спеціалізованих установах на обліку не перебуває, відомості щодо його неправомірної поведінки та порушення громадського порядку відсутні. Вину у вчинених злочинах визнав в ході досудового розгляду справи, засуджує себе за вчинене діяння, щиро кається.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає можливим визнати активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття у вчиненому.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання також враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, думки сторони публічного обвинувачення, обставин, які пом`якшують покарання винного, зокрема визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, поведінка після вчинення злочинів, ставлення до скоєного, та відсутність обтяжуючих обставин, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за можливе при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України застосувати ст. 69 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу, та за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в мінімальних межах, установлених санкцією статті, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання та попередження вчиненню нових злочинів.

За вимогами ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються з державного бюджету України. Суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що під час досудового розслідування для залучення експерта з метою проведення технічної експертизи документів витрачено 3786 грн. 40 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23.01.2024 року, слід скасувати.

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень і призначити йому покарання:

-за ч.5 ст.27 ч.3 ст. 358 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень;

-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді штрафу в 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави: ГУК у Волинській області, м. Луцьк; банк отримувач: Казначейство України; IBAN: UA0003550, , судові витрати за проведення технічної експертизи документів № СЕ-19/103-24/1211-ДД від 20.02.2024 в розмірі 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн. 40 коп.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23.01.2024 року - скасувати.

Речові докази:

- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 19.06.2023 та довідку військово-лікарської комісії №2567 від 16.06.2023 року, видані на ім`я ОСОБА_4 - зберігати при матеріалах кримінального провадження

Мобільний телефон «Samsung S 23» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 та автомобіль марки "Ford Focus", номерний знак НОМЕР_4 - вважати повернутим власнику.

На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_7