1Справа № 335/2779/25 1-кс/335/1022/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 , поданої в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність обласної прокуратури,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_2 , датована від 17.03.2025, в якій він зазначає дослівно: «хочу оскаржити невиконання ст. 214 КПК України при отримані заяви про злочин обласної прокуратури. Просить витребувати всі необхідні матеріали, його заяву, та зобов`язати виконати вимоги ст. 214 КПК України, якщо термін оскарження сплив, просить поновити».

Дослідивши подану скаргу та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу необхідно повернути заявнику з наступних підстав.

Так, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог ст.ст. 32, 33 КПК України щодо територіальної та інстанційної підсудності.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

При цьому, враховується також практика Європейського суду з прав людини, згідно якої право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства», (п. 57). Встановлюючи такі правила, держава користується певною свободою розсуду.

У відповідності з ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 КПК України.

Виходячи з аналізу норм КПК України, законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному проваджені під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, і з врахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду скарг, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.

Проте, заявником у скарзі не конкретизовано суб`єкта оскарження, дії якого він оскаржує, ним лише зазначено «обласної прокуратури», що позбавляє слідчого суддю можливості визначити підсудність вказаної скарги саме Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя.

Слід зазначити, що слідчий суддя має право вирішувати лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, і не може самостійно, на власний розсуд, визначати суб`єкта відповідальності при оскарженні рішень, дій, бездіяльності в порядку ст. 303 КПК України, при відсутності таких конкретних даних у вимогах скарги.

Також, слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Крім того, як вбачається з долученого ОСОБА_2 листа від 11.03.2025 № 31/2-2012-01, його звернення від 04.03.2025 було направлено за належністю для розгляду в межах компетенції до Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Мелітополі.

У той же час, повноваження слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя не поширюються на такий орган досудового розслідування як Територіальне управління Державного бюро розслідувань у місті Мелітополі.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді, тобто подана з порушенням правил територіальної підсудності.

Враховуючи, що із змісту скарги не вбачається дії чи бездіяльність якого обласної прокуратури оскаржується, унеможливлює слідчого суддю визначити територіальну підсудність скарги, слідчий суддя приходить до висновку про повернення скарги заявнику.

Згідно ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 9, 303, 304, 306 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 , поданої в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність обласної прокуратури - повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1