ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 688/202/25

Провадження № 11-сс/820/56/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу підозрюваного за ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.01.2025, в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000036 від 06 січня 2025,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славута Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого,

та застосовано стосовно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 59 діб, тобто до 15 березня 2025 року включно.

Зобов`язано орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останнього.

Визначено ОСОБА_6 заставу у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Ухвалено, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали. При внесенні зазначеної суми застави ОСОБА_6 має бути звільнений з-під варти.

У разі внесення застави покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися з населеного пункту (с. Крупець Шепетівського району Хмельницької області), в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Роз`яснено, що у разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави. У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручено підозрюваному та направлено для виконання в Шепетівський РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ризики, усі, визначені ст.178 КПК України, обставини, тяжкість злочину, суспільна небезпечність кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 дають підстави для застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, адже лише такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді підозрюваний ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та прийняти нову, якою обрати йому більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт. Апелянт акцентує увагу, на свій вік 64 роки та стан здоров`я, непридатність до несення військової служби за віком, чого не було, на його переконання, взято до уваги слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначає, що він не в змозі внести визначений слідчим суддею розмір застави у сумі 60 560 грн., оскільки має мінімальну можливість для існування отримує соціальну допомогу від держави, як непрацездатний. Тому просить замінити йому застосований запобіжний захід на домашній арешт цілодобово, і як альтернативну, із застосуванням електронних засобів контролю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , на підтримку поданої апеляційної скарги, із посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Так, згідно з ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (ст. 183 КПК України).

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, подане до суду першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий послався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , який є тяжким, та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КК України.

Наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, належним чином, перевірялись слідчим суддею. При цьому, був опитаний підозрюваний, вислухана думка його захисника, прокурора, відібрані пояснення у слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя правильно врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, особу підозрюваного ОСОБА_6 , який є раніше судимим за корисливі злочини, зокрема, востаннє вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 травня 2018 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 червня 2016 року, призначено остаточне покарання виді 4 роки позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 15 липня 2022 року по відбуттю строку покарання, немає міцних соціальних зв`язків.

З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КК України, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду, а також вчинення підозрюваним ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя прийшов до переконання, що наявність зазначених ризиків, та те, що підозрюваний ОСОБА_6 у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, може переховуватись від органів розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, є достатньо високим.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він неодноразово судимий, маючи не зняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин стосовно потерпілого ОСОБА_9 , що свідчить про обґрунтованість наявності вказаного ризику.

Також слідчий суддя підставно зазначив, про недоведеність стороною обвинувачення таких ризиків, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З вказаним погоджується і колегія суддів.

Врахувавши наведені ризики, усі обставини, визначені ст. 178 КПК України, в їх сукупності, особу підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, відсутність міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що стосовно ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що лише найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, наявність яких доведена слідчим та прокурором.

Посилання апеляційної скарги ОСОБА_6 на його пенсійний вік, стан здоров`я, непридатність до несення військової служби за віком на думку колегії суддів, правильність висновків слідчого судді не спростовують, так як суттєво не зменшують встановлених ризиків та ці обставини не є беззаперечними підставами, відповідно до вимог КПК України, для зміни застосованого стосовно нього запобіжного заходу.

З приводу тверджень ОСОБА_6 щодо непосильного для нього розміру застави через скрутне матеріальне становище, колегія суддів уважає зазначити наступне.

Відповідно до абз. 2 ч.3 ст.183 КПК України, в ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки, з передбачених статтею 194 цього Кодексу, будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно із ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Положеннями ч.5 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

На підставі системного аналізу вищевикладених положень кримінального процесуального закону можна дійти висновку про те, що саме слідчий суддя вправі визначити, чи здатна застава у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи, а також зауважити на виключності такого випадку.

Приписи КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; професійне середовище підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

В даному випадку слідчий суддя вказаних вище вимог закону дотримався та при визначенні застави обґрунтовано врахував тяжкість та специфіку кримінального правопорушенння, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, ступінь суспільної небезпеки та визначено розмір застави у відповідності до норм вказаної статті, а тому доводи підоозрюваного щодо непомірного розміру, визначеної застави, колегія суддів визнає безпідставними.

Колегія суддів приймає до уваги посилання підозрюваного стосовно його доходів, водночас враховує фактичні обставини провадження та приходить до висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування суспільний інтерес, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

За встановлених обставин, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про виключність випадку та необхідність визначення підозрюваному ОСОБА_6 , в якості альтернативного запобіжного заходу, застави у мінімальному розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який, на переконання апеляційного суду буде помірним та справедливим.

Враховуючи вищевикладене, потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного шляхом застосування йому найсуворішого запобіжного заходу є виправданою. Окрім того, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у справі існують ознаки суспільного інтересу, який, зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів уважає, що ухвала слідчого судді є законною, підстави для її скасування, як того просить захисник, відсутні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.01.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного за ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_6 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2