УХВАЛА

23 січня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду

Рівненської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Рівненського міського суду Рівненської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ГУНП в Рівненській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань ,

встановив:

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ГУНП в Рівненській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як на підставу звернення до суду зі скаргою скаржник посилається на положення ст. 303 КПК України.

Обґрунтовує скаргу тим, що 26.11.2024 на офіційну електронну адресу ГУНП в Рівненській області e-mail: адвокатом ОСОБА_3 було подано заяву про злочин від 26.11.2024 року.

Станом на сьогоднішній день вимоги ст.214 КПК України працівниками ГУНП в Рівненській області не виконано, відомості до ЄРДР не внесено, досудове розслідування не розпочато.

Таким чином, працівниками Національної поліції України , які уповноважені на прийняття та внесення відомостей, які викладені у заяві/повідомленні про кримінальне правопорушення було порушено ст. 214 КПК України та Наказ Генерального прокурора №298 від 30.06.2020 «Про затвердження Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», оскільки вищезгадану заяву/повідомлення про кримінальне правопорушення не було внесено протягом доби до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не розпочато досудового розслідування.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримала, просила задовольнити.

Слідчий, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. Неявка не є перешкодою для розгляду скарги відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, 26.11.2024 на офіційну електронну адресу ГУНП в Рівненській області e-mail: адвокатом ОСОБА_3 подано заяву про злочин від 26.11.2024 року. Станом на день розгляду даної скарги відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені та досудове розслідування не розпочато.

Згідно ч. 1, 2 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Системний аналіз положень ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне право-порушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік, визначені ч. 5 ст.214 КПК України, відповідно положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального право-порушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Згідно до Наказу Генерального прокурора №298 від 30.06.2020 «Про затвердження Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення» слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснює досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Згідно ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.

Так, єдиним критерієм, який дозволяє визначити, які дії чи бездіяльність органу дізнання, слідчого, прокурора, які рішення цих органів та осіб можуть бути оскаржені до суду та хто саме має право на таке оскарження, є обмеженням конституційних прав і свобод громадян або створення перепон для доступу до правосуддя.

Відповідно ст. 9 ч. 1 КПК України під час кримінального провадження слідчий суддя, зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, між -народних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ст. 9 ч. 5 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовує-ться з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно ст. 9 ч. 6 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження здійснює-ться шляхом судового контрою у відповідності до положень ст. 7 КПК України.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

«Національний орган», визначений у статті 13, не обов`язково має бути судовим органом, але якщо ні, то його повноваження та гарантії, які він надає, є значущими у визначенні ефективності засобу захисту … навіть припускаючи, що прокурор є незалежним, цей засіб не міг забезпечити заявнику допомогу» (Рішення по справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine) від 12 лютого 2007 року, п. 80).

«Метою статті 13 «є забезпечення механізму, завдяки якому особи можуть скористатися засобами судового захисту на національному рівні від порушення конвенційних прав, перед тим як вдатися до міжнародного механізму оскарження в Суді» (Рішення по справі « Кудла проти Польщі » ( Kudla v. Poland) від 26 жовтня 2000).

Стаття 13 гарантує наявність в національному праві правових засобів, захищаючих переважно права і свободи, викладені в Конвенції. Тому й вимагається, наявність правового засобу, який дозволяє компетентному національному органу з`ясувати зміст претензії, заснованої на Конвенції» (Рішення по справі «Аксой проти Туреччини» (Aksoy v. Turkey) від 18 грудня 1996 року, п. 95).

Частиною 2 ст. 113 КПК України визначено, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.303 КПК можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя при розгляді скарги не повинен встановлювати обставини, зокрема чи містить заява, повідомлення про кримінальне правопорушення склад злочину або досліджувати докази про наявність в діяннях особи складу кримінального правопорушення - роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму в інформаційному листі № 1640/0/4-12 від 09 листопада 2012 р. «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування».

Враховуючи те, що після отримання органом досудового розслідування заяви про вчинення кримінального правопорушення, відповідні відомості не були невідкладно внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та досудове розслідування не розпочато, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 214 КПК України.

У зв`язку з викладеним слідчий суддя вважає, що відомості, викладені у заяві про вчинення злочину потребують перевірки, подана скарга є обґрунтованою, а тому є такою, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 214, 303, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ГУНП в Рівненській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити.

Зобов`язати працівників ГУНП в Рівненській області, уповноважених на прийняття та внесення заяв/повідомлень про вчинення кримінального правопорушення, прийняти та невідкладно зареєструвати заяву адвоката ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 26.11.2024 в порядку ст. 214 КПК України шляхом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського ОСОБА_4