Номер провадження:1-кс/521/3868/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за №0000530 від 16.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси звернувся дізнавач з клопотанням, погодженим з прокурором про накладення арешту на майно.

З клопотання вбачається, що .н. добровільно видав мобільний телефон марки «iPhone» моделі «12 Pro Max» у корпусі білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , із порожнім sim-лотком, у прозорому чохлі.

Крім цього, із пояснень ОСОБА_4 вбачається, що останній замовив у месенджері «Telegram» мобільний телефон марки «iPhone» моделі «12 Pro Max» за грошові кошти у сумі 8000 гривень, однак достатньої суми для сплати телефону не мав. У зв`язку із цим, 12.12.2024, ОСОБА_4 , перебуваючи у відділенні ТОВ "Нова пошта" № 58, що за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 62, під час огляду посилки, скориставшись тим, що його дії залишаються непомічені працівниками, підмінив мобільний телефон, поклавши у коробку мобільний телефон марки «Honor» моделі «8Х», котрий перебував у несправному стані.

Проведеним оглядом мобільного телефону марки «iPhone» моделі «12 Pro Max» у корпусі білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , із порожнім sim-лотком встановлено збіги опису телефону, виданого ОСОБА_4 , із описом телефону, котрим незаконно заволоділи у приміщенні ТОВ «Нова пошта», що включає в себе марку, модель, колір, серійний номер пристрою тощо, що підтверджується наданою квитанцією.

16.12.2024 мобільний телефон марки «iPhone» моделі «12 Pro Max» у корпусі білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , із порожнім sim-лотком, у прозорому чохлі постановою старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області визнано речовим доказом.

Відповідно до частини першої статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною першою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини десятої та частини одинадцятої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Для встановлення істини з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин по кримінальному провадженню в ході досудового розслідування виникла необхідність в проведені слідчих дій результатів яких неможливо встановити істину по справі.

Таким чином, враховуючи те, що мобільний телефон марки «iPhone» моделі «12 Pro Max» у корпусі білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , із порожнім sim-лотком, у прозорому чохлі є речовим доказом, з метою збереження речових доказів, а також слідів кримінального правопорушення, які містяться на них.

Дізнавач у судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій підтримала клопотання, та вважає, що є всі законні підстави для задоволення клопотання, з підстав які викладені в ньому, просила проводити розгляд клопотання без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання дізнавача підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

На підставі викладеного та враховуючи, що дізнавач своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту вказаного майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за №0000530 від 16.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке 16.12.2024 добровільно видав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки «iPhone» моделі «12 Pro Max» у корпусі білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , із порожнім sim-лотком, у прозорому чохлі без права користування, розпорядження та відчуження.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1