Справа № 308/2850/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000039 від 05.02.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, тимчасово не працюючого, не судимого в порядку ст.. 89 КК України, -

у вчиненні ним кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На початку січня 2025 року ОСОБА_3 , перебуваючи біля автобазару «Кінчеш», що в селі Кінчеш, Ужгородського р-ну., Закарпатської обл., траса МО6, 809 км., а саме на узбіччі дороги, знайшов поліетиленовий пакет, що містив подрібнену речовину зеленого кольору, що є наркотичним засобом - канабісом та пристрій для викурювання, що містив наркотичний засіб, обіг якого обмежено - екстракт канабісу. В цей момент у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання вказаних наркотичних засобів для особистого вживання.

Так, в січні 2025 року за адресою, вказаною вище, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з метою подальшого особистого вживання, тобто без мети збуту, привласнив зазначений поліетиленовий пакет, який містив подрібнену речовину зеленого кольору, що є наркотичним засобом - канабісом та пристрій для викурювання, що містив наркотичний засіб, обіг якого обмежено - екстракт канабісу, чим у такий спосіб придбав наркотичні засоби.

В подальшому ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, із січня 2025 року по 07:08 04.02.2025, з метою подальшого особистого вживання, тобто без мети збуту, перебуваючи за місцем свого проживання, АДРЕСА_1 , здійснив дії, спрямовані на забезпечення перебування у власному володінні, а саме в кухонній тумбі власного будинку, подрібнену речовину зеленого кольору, що є наркотичним засобом - канабісом, масою 0,0076 г, та пристрої для викурювання, що містили наркотичний засіб, обіг якого обмежено - екстракт канабісу масою 1,2955 г, чим у такий спосіб зберігав наркотичний засіб.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_4 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому до суду разом із обвинувальним актом подано заяву щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складена в присутності захисника .

У вказаній заяві ОСОБА_3 та його захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання, в якому він просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

При призначенні ОСОБА_3 виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно статті 66 КК України є щире каяття.

Обставини, яка обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно статті 67 КК України не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, який є не судимим в порядку ст.. 89 КК України, згідно довідки з КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» УМР від 11.02.2025 року №491/01-10, ОСОБА_3 не спостерігається у лікарів психіатра та фтизіатра підпорядкованих ним закладів; згідно характеристики виданої Холмківською сільською радою за місцем проживання характеризується позитивно.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 суд враховує, що вчинене, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відсутність інформації, що обвинувачений являється особою з інвалідністю першої або другої групи, суд приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі на певний строк в межах санкції ч.1 ст. 309 КК України та можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним призначеного покарання, а тому суд вважає за необхідне застосувати до нього положення ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням їй обов`язків згідно ст.76 КК України.

При цьому, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді обмеження волі на певний строк бере до уваги те, що матеріали кримінального провадження не містять інформації, що обвинувачений являється особою з інвалідністю першої або другої групи , що він досяг пенсійного віку та, що він є військовослужбовцем строкової служби , а відтак не містять обмежень, передбачених ч.3 ст.61 КК України, щодо призначення такого виду покарання.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Покарання у виді штрафу суд не вбачає за можливе призначити ОСОБА_3 з огляду на те, що останній офіційно не працює і не має дохід, який би давав можливість сплатити штраф.

Покарання у виді виправних робіт, суд не вбачає за можливе призначити ОСОБА_3 з огляду на те, що останній офіційно не працює.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід.

Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про існування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 чинного запобіжного заходу будь якого виду.

Клопотань у порядку, передбаченому ст.331 та главою 18 КПК України, про застосування до обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу, від сторони обвинувачення не надходило. Речові докази:

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, документи, що є речовими доказами, залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Процесуальні витрати.

Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з врахуванням доведеності обвинувачення у суді, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути 4775,40 грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження

Частиною 4 статті 174 КПК України визначено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.02.2025 року було накладено арешт на речі, які було вилучено під час проведення обшуку.

Оскільки, кухонні ваги з залишками речовини зеленого кольору невідомого походження, пристрій для подрібнення наркотичних речовин синього кольору з залишками насіння сірого кольору, трубка для куріння чорного кольору з залишками речовини зеленого кольору невідомого походження, пристрій для викурювання наркотичних речовин з двох пластикових частин з залишками речовини в ковпаку з фольги на верхній частині не підлягають спеціальній конфіскації, та судом не призначено покарання у виді конфіскації майна, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення покладені Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.02.2025 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 ( два ) роки.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням на засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язків передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 - не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 4775,40 гривень за проведення судових експертиз.

Арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.02.2025 року на речі - скасувати.

Речові докази по справі:

- пристрої для викурювання, пристрій для подріблення, електронні ваги із залишками рослинної речовини - після вступу вироку в законну силу - знищити;

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1