УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року

м. Київ

справа № 686/21693/24

провадження № 51-5322 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 11 грудня 2024 року, а також його заяву про відвід суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Суть питання та встановлені судом обставини

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 , у якій він не погоджувався з постановленими у межах справи № 686/21693/24 судовими рішеннями та порушував питання про їх перегляд у касаційному порядку.

З урахуванням того, що ОСОБА_4 оскаржував судові рішення, постановлені в різному порядку, Суд ухвалою від 20 січня 2025 року відмовив скаржнику у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою в частині оскарження ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 серпня 2024 року та ухвали Хмельницького апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року, які з огляду на ст. 424 КПК України не підлягають перегляду в касаційному порядку.

Що стосувалося оскарження ОСОБА_4 ухвали Тернопільського апеляційного суду від 11 грудня 2024 року про відмову у відкритті провадження за заявою про перегляд ухвали Хмельницького апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року за виключними обставинами, то в цій частині касаційну скаргу було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України та надано строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали.

Зокрема, ОСОБА_4 посилався на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, як на підставу, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України для скасування оскарженої ухвали, однак доводів на обґрунтування своєї позиції з урахуванням положень ст. 412 КПК України не наводив.

Сформульовані у касаційній скарзі вимоги не узгоджувалися з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги.

Вказані обставини у своїй сукупності перешкодили суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження. Особа, яка подала касаційну скаргу, повідомлялась про те, що у разі невиконання вимог суду, скаргу їй буде повернуто.

Разом з тим, в межах наданого строку на усунення недоліків від ОСОБА_4 надійшла заява про відвід суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Обґрунтування заяви зводиться до того, що скаржник не погоджується з ухваленим касаційним судом рішенням та його мотивами у зв`язку з чим вважає, що названі судді, які входять до складу колегії, не можуть розглядати його касаційну скаргу.

Мотиви Суду

Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, колегія суддів дійшла висновку, що заява про відвід задоволенню не підлягає, а касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Згідно зі ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи.

У даному випадку відсутні підстави, передбачені нормами процесуального закону, для відводу суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Подана заява не містить посилань на обставини, які б безумовно свідчили про наявність обґрунтованих сумнівів у неупередженості суддів, а зводиться фактично до незгоди з раніше постановленим судовим рішенням.

З огляду на викладене, враховуючи те, що обставин, які викликають сумнів у неупередженості суддів, які входять до складу колегії, не встановлено, заява про відвід задоволенню не підлягає.

Що стосується касаційної скарги ОСОБА_4 , то її слід повернути останньому.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Як убачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу Суду, копію ухвали Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 20 січня 2025 року ОСОБА_4 отримав 30 січня 2025 року.

Недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк, скаржником не усунуто. Нової касаційної скарги від нього на адресу Верховного Суду не надходило.

Положеннями ч. 4 ст. 429 КПК України визначено, що повернення касаційної скарги

не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.

З цих підстав, керуючись статтями 75, 81, п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд постановив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Повернути ОСОБА_4 його касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3