КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №761/20/25 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/1337/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 січня 2025 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів, Житомирської області, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 1141, ч. 3 ст. 369 КК України, у кримінальному провадженні №0000563 від 20.06.2024,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 січня 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковник юстиції ОСОБА_10 та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1, визначено в межах строку досудового розслідування, а саме до 03 березня 2025 року включно.

Визначено для ОСОБА_7 ,розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, який складає 5000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 15 140 000 (п`ятнадцять мільйонів сто сорок тисяч) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншими фізичними або юридичними особами (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покладено на ОСОБА_7 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту де він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, роботи та засобів зв`язку;

- здати уповноваженому органу на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають йому право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ;

- носити електронний засіб контролю.

Визначено строк дії обов`язків, визначених для підозрюваного ОСОБА_7 , в межах строку досудового розслідування, однак не більше 2 (двох) місяців з моменту внесення застави в розмірі, визначеному судом.

Роз`яснено підозрюваному, що в разі внесення застави і з моменту звільнення підозрюваного з-під варти у зв`язку з внесенням застави, встановленої в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, з доповненнями в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із забороною йому залишати місце свого проживання в період часу з 22:00 до 06:00.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що слідчим суддею за відсутності обґрунтованої підозри та доказів вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, а також за відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, винесено рішення про продовження строку тримання під вартою, з можливістю внесення застави в розмірі 15 140 000 грн., розмір якої є завідомо непомірним для ОСОБА_7 . Не враховано майновий та сімейний стан підозрюваного, а також інших даних про його особу.

Дані обставини, свідчать про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що призвело до винесення незаконного, необґрунтованого та невмотивованого рішення, яке підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, в підтримку вимог поданої апеляційної скарги, з доповненнями, які просили її задовольнити з наведених в них підстав, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з доповненнями сторони захисту та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційній скарзі, з доповненнями доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання особи під вартою повинна відповідати вимогам ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Доводи захисників про те, що слідчий суддя виніс незаконну та необґрунтовану ухвалу, не ґрунтуються на змісті оскаржуваної ухвали.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, встановлено, що Головним слідчим управління СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000563 від 20.06.2024 за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 369 КК України та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 369, ст. 368-5 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_11 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_12 вирішили залучити до протиправної діяльності ОСОБА_13 , який проходить військову службу на посаді начальника комісії - голови військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, і на їх думку, може забезпечити безперешкодне затвердження свідоцтв про хворобу, довідок військово-лікарської комісії, протоколів засідання штатної військово-лікарської комісії, які містять відомості про непридатність військовозобов`язаних до військової служби для подальшого їх виключення з військового обліку. На виконання спільного злочинного умислу, 21.05.2024 ОСОБА_11 з мобільного телефону НОМЕР_1 на месенджер Whatsapp, зателефонував раніше знайомому ОСОБА_13 на особистий номер телефону НОМЕР_2 з проханням пришвидшити затвердження (розгляд) 10 постанов ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 про непридатність військовозобов`язаних до військової служби з виключенням з військового обліку, а саме: щодо ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 . У ході розмови ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_13 , що вказані медичні документи ним передано в діловодство ЦВЛК ЗСУ за супровідним листом від ІНФОРМАЦІЯ_3 за №2/1/3/3526 від 21.05.2024. У подальшому, службовими особами ЦВЛК ЗСУ опрацьовано залишені ОСОБА_11 документи ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 (вих.№2/1/3/3526 від 21.05.2024) та встановлено, що вказані документи не відповідали вимогам нормативних актів Міністерства оборони України, Положенню про військово-лікарську експертизу в Збройних Сил України, містили неповні відомості щодо військовозобов`язаних осіб та наявні медичні документи не відповідають постановленому діагнозу. У зв`язку з вказаними недоліками ЦВЛК ЗСУ документи щодо ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 повернуто супровідним листом № 598/4/11822 від 27.05.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

16.08.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 369 КК України.

17.08.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 58 діб, тобто до 13.10.2024 включно.

27.08.2024 ухвалою Київського апеляційного суду залишено без змін ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.08.2024 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

02.10.2024 постановою першого заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування продовжено до 15.11.2024 включно.

09.10.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах досудового розслідування, тобто до 15.11.2024 включно.

07.11.2024 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва строк досудового розслідування продовжено до 15.04.2025 включно.

12.11.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою та визначено заставу у сумі 15 140 000 грн. в межах строку досудового розслідування, тобто до 10.01.2025 включно.

03.01.2025 року старший слідчий в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковник юстиції ОСОБА_10 , за погодженням прокурора другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_24 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва, з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 1141, ч. 3 ст. 369 КК України, у кримінальному провадженні №0000563 від 20.06.2024.

На обґрунтування вимог поданого клопотання слідчий зазначив, що завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , не можливе через складність кримінального провадження, яка визначається необхідністю проведення значного обсягу слідчих та процесуальних дій, необхідністю виконання заходів забезпечення кримінального провадження, тривалістю проведення експертних досліджень, не вбачається за можливе виконати увесь запланований обсяг слідчих та інших процесуальних дій у двомісячний строк.

Так, додатковий час необхідний для проведення або завершення наступних процесуальних дій:

- отримати висновок комплексної судової товарознавчої, гемологічної експертиз та експертизи матеріалів, речовин та виробів;

- отримати висновок судової почеркознавчої експертизи;

- допитати як свідків службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- отримати висновки Національного агентства з питань запобігання корупції (НАЗК) за результатами проведення моніторингу способу життя підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_12 ;

- отримати відповіді на запити від Міністерства оборони України та Командування Сухопутних військ ЗС України;

- отримати відповідь на запит від ЦВЛК ЗС України;

- долучити до матеріалів кримінального провадження розсекречені документи, на підставі яких проводились негласні слідчі (розшукові) дії;

- розсекретити ухвали Київського апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- провести слідчі (розшукові) та процесуальні дії, спрямовані на отримання відомостей, які мають значення для досудового розслідування, з урахуванням результатів додатково проведених слідчих та інших процесуальних дій, в тому числі допитати осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження;

- з урахуванням отриманих додаткових доказів, встановлених відомостей та фактів, у випадку виникнення підстав для зміни раніше повідомленої підозри, виконати дії, передбачені ст. ст. 278, 279 КПК України;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України;

- скласти обвинувальний акт разом з реєстром матеріалів досудового розслідування, які вручити підозрюваним та спрямувати до суду.

Результати проведення зазначених слідчих та інших процесуальних дій, заходів забезпечення провадження є суттєвими для повноти встановлення обставин, кола причетних осіб, мотивів і мети вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий вказав, що підставою для продовження строку тримання підозрюваного під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 1141, ч. 3 ст. 369 КК України, а також наявність ризиків, які не зменшились, продовжують існувати та дають достатні підстави вважати, щоОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, зі змісту клопотання вбачається, що більш м`який запобіжний захід відмінний від тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

03.01.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання слідчого, погоджене прокурором, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 ,та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 03 березня 2025 року включно.

Одночасно визначено для ОСОБА_7 , розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, який складає 5000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 15 140 000 (п`ятнадцять мільйонів сто сорок тисяч) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншими фізичними або юридичними особами (заставодавцем).

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покладено на ОСОБА_7 , обов`язки, які визначено даною ухвалою, строком їх дії в межах строку досудового розслідування, однак не більше 2 (двох) місяців з моменту внесення застави в розмірі, визначеному судом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому був вислуханий підозрюваний ОСОБА_7 , його захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , доводи прокурора в підтримку поданого клопотання та заперечення сторони захисту щодо його задоволення, та викладено їх позиції в оскаржуваній ухвалі, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав продовження запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України та встановив, що ризики, які були наявні на час застосування та продовження не зменшились.

Слідчий суддя, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, а також повідомлення про підозру ОСОБА_7 , вважав доведеним зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з інкримінованими кримінальними правопорушеннями, що підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дають підстави вважати, що вірогідність причетності підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 1141, ч. 3 ст. 369 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для продовження застосування до нього запобіжного заходу, з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому колегія суддів зазначає, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Крім того, слід зазначити, що згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для продовження такого запобіжного заходу, оскільки вони, в сукупності, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Під час судового розгляду слідчим суддею встановлено також існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у кримінальному провадженні, в якому підозрюється ОСОБА_7 , з врахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Так, на думку слідчого судді, зважаючи на імовірну тяжкість майбутнього покарання, слідчий суддя вважав доведеним ризик можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.

Встановлюючи ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходив із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Тобто, ризик незаконного впливу існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також слідчий суддя врахував, що покази свідків у вказаному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_7 як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю, в тому числі і дистанційно, через інших осіб, впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчий суддя вважав доведеним ризик знищення, сховання, перетворення підозрюваним ОСОБА_7 документів чи речей у кримінальному провадженні, оскільки досудове розслідування триває та органом досудового розслідування досі здійснюється досудове розслідування, а підозрюваний усвідомлюючи тяжкість покарання та знаючи про можливі не виявлені органом досудового розслідування речі чи документи, що мають значення для кримінального провадження може вчинити дії чи бездіяльність для їх сховання, перетворення чи знищення.

Разом з тим, слідчий суддя також вважав доведеним існування ризику вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, оскільки усвідомлюючи тяжкість покарання останній може уникати можливості його настання.

При продовженні запобіжного заходу, слідчим суддею враховуються конкретні обставини справи та дані про особу ОСОБА_7 , його вік та стан здоров`я, міцність його соціальних зв`язків у тому числі, наявність постійного місця проживання, маючого на утриманні 2 дітей, його репутацію, а також спосіб його життя та поведінку, які на думку суду, не є достатнім стримуючим фактором для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, слідчий суддя звернув увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, яке має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Оскільки слідчим суддею встановлено ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вплив на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності, впливу на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється, наявність цих ризиків підтверджена достатніми доказами, тому слідчий суддя вірно вважав, що стосовно ОСОБА_7 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні.

При цьому слідчий суддя задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважав за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтуванні даного клопотання.

Доводи сторони захисту про те, що в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах не міститься достатньо даних для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження. Слідчим суддею прийнято рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

На переконання колегії суддів, з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 1141, ч. 3 ст. 369 КК України.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Щодо тверджень апелянта, що визначений судом розмір застави є непомірним для ОСОБА_7 , колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

А тому, на переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею розмір застави, є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Відтак, враховуючи положення КПК України, практику ЄСПЛ, дані про особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість злочинів у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, на переконання колегії суддів, слідчий суддя правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.

Посилання апелянтів на характеризуючі дані підозрюваного, колегія суддів бере до уваги, проте не вважає такими, що спростовують висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

З урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності продовження застосування ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не знаходить.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга, з доповненнями сторони захисту з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 січня 2025 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4