Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/99/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 355 (198-2) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2025 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представник потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції у м. Кропивницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2024 року, якою закрито кримінальне провадження № 0000965 від 12 червня 2023 у відношенні ОСОБА_10 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 355 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Кіровограда знаходився обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000965 від 12 червня 2023 року відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 355 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням про закриття даного кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою суду першої інстанції, клопотання захисника задоволено та закрито кримінальне провадження стосовно ОСОБА_10 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що направлення обвинувального акту до суду в кримінальному проваджені № 0000965 від 12 червня 2023 року відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 355 КК України, яке не відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, мало місце вже після завершення строку досудового розслідування, а тому кримінальне провадження, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України підлягає закриттю.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати через невідповідність висновків фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Призначити новий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України, зі стадії підготовчого провадження у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, 01.02.2024 ним, як прокурором було повідомлено сторону захисту у кримінальному провадженні про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Таке повідомлення в той же день, об 11.30 було особисто вручене захиснику ОСОБА_11 та у подальшому надіслано поштою всім іншим учасникам кримінального провадження, а також 02.02.2024 вручено і підозрюваному ОСОБА_10 .

Згодом, 01.02.2024 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва, за скаргою захисника ОСОБА_11 , скасовано повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_12 .

За результатами апеляційного розгляду, який відновлювався після виходу колегії суддів із нарадчої кімнати, через необхідність колегії суддів Київського апеляційного суду ознайомитись з усіма матеріалами досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, 14.05.2024 рішення слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.02.2024 залишено без змін, апеляцію прокурора - без задоволення.

21.05.2024 прокурором до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду на ухвалу Київського апеляційного суду від 14.05.2024, подано касаційну скаргу, за результатами розгляду якої - відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Поряд з цим 02.02.2024, усвідомлюючи приписи ч. 5 ст. 219 КПК України де вказано про те, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, захисник ОСОБА_11 і підозрюваний ОСОБА_10 ознайомившись виключно з першим томом матеріалів досудового розслідування, у відповідному протоколі зазначили про те, що з рештою матеріалів досудової розслідування знайомитись не бажають.

Взявши до уваги звернення іншого захисника підозрюваного - захисника ОСОБА_9 від 02.02.2024 у якій останній зазначив про відмову в участі виконання вимог ст. 290 КПК України, що надійшло до Офісу Генеральної прокурора 15.02.2024, суд дійшов хибного висновку про подальший початок перебігу строку досудового розслідування у кримінальному провадженні і його спливу 21.02.2024, що не відповідає фактичним обставинам кримінальної провадження.

Дійшовши висновку, про небажання сторони захисту виконувати вимог ст. 290 КПК України, суд фактично інтерпретував їх на власний розсуд, виключно зі сторони вседозволеності і відсутності у сторони захисту поряд із правом на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, обов`язку перед прокурором в частині підтвердження йому факту надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів, що закріплено ч. 9 ст. 290 КПК України.

Вказане стало можливим через неврахування вимог ст. ст. 10, 22, 2 КПК України, де закріплені принципи рівності перед судом, змагальності сторін та диспозитивності, відповідно до яких сторони наділені рівними правами та зобов`язані виконувати обов`язки визначені в кримінальному процесуальному законі.

Так, після повідомлення стороною захисту у кримінальному проваджені № 0000965 прокурора про небажання знайомитись з матеріалам досудового розслідування та відмову у виконанні вимог ст. 290 КПК України, і неодноразово було інформовано про необхідність виконання ними обов`язку підтвердження прокурору факту надання їм доступу до матеріалів із зазначення найменування таких матеріалів.

Незважаючи на доводи прокурора в судовому засіданні про те, що стороною захисту у кримінальному провадженні лише 22.07.2024 виконано обов`язок, передбачений ч. 9 ст. 290 КПК України, та підтверджено прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таки матеріалів, судом зроблено хибний висновок про завершення виконання вимог ст. 290 КПК України стороною захисту з моменту письмового повідомлення прокурору, що було зроблено ОСОБА_10 і ОСОБА_11 02.02.2024 та ОСОБА_9 15.02.2024.

Так, безпосередньо у вказаному протоколі (копія якого міститься матеріалах судової справи) підозрюваний ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_11 зазначили наступне: «Факт надання доступу до матеріалі досудового розслідування у кримінальному проваджена № 0000965 від 12.06.2023 (Томи №№ 2-6) підтверджую».

Важливим є та обставина, що після оголошення про завершення досудового розслідування, у протоколі від 02.02.2024 вказано про факт наданні доступу та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, на відміну від протоколу від 22.07.2024, де вказано лише про факт надання доступу.

При цьому, судом свідомо невірно вказано в оскаржуваній ухвалі про те що доводи прокурора стосувались того, що належне підтвердження стороною захисту факту надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів може бути здійснене шляхом фіксації цієї процесуальної дії саме у відповідному протоколі. Це не відповідає дійсності, оскільки протокол від 22.07.2024 був складений виключно з метою зручності, оскільки стороною захисту навряд після такого тривалого часу відмови у підтвердженні доступу були б вжиті заходи для переписування переліку матеріалів провадження.

І у своїх письмових запереченнях і своєму виступі прокурор звертав увагу суду на те, що сторона захисту вправі не знайомитись з матеріалами досудового розслідування, що повністю корелюється з положеннями, викладеними у постановах Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 вересня 2021 року у справі № 522/1714/16-к (провадження № 51-40км18), від 21 січня 2022 року у справі № 361/7353/18 (провадження № 51-5514км20), однак вона зобов`язана підтвердити прокурору факт надання доступу, як того чітко вимагає ч. 9 ст. 290 КПК України.

Відтак, залишивши доводи прокурора поза увагою, не надавши їм належної правової оцінки та не спростувавши їх у оскаржуваній ухвалі, суд дійшов хибного висновку про те, що нібито прокурор наполягав на ознайомленні з матеріалами досудового розслідування стороною захисту, хоча не мав цього робити, і як наслідок скерував обвинувальний акт для розгляду по суті до суду поза межами строку досудового розслідування.

Ненадання оцінки такому важливому процесуальному документу, який підтверджує факт надання доступу до матеріалів досудового розслідування спровокувало суд на висловлення суперечливих висновків, які слід спростувати в апеляційній інстанції.

Більш того, прокурор зазначає, що сам факт підтвердження ОСОБА_10 і ОСОБА_11 прокурору факту надання доступу 22.07.2024, свідчить про визнання стороною захисту наявності такого обов`язку, що передбачений ч. 9 ст. 290 КПК Україні в іншому випадку, наявності такого протоколу не мало б бути.

Наголошує на тому, що правильність дій сторони обвинувачення в частині отримання від сторони захисту підтвердження надання їй доступу до матеріалів досудового розслідування підтверджено і рішенням колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 18.07.2024 у справі № 718/948/23 (провадження № 51 7230км23), яким складено правову позицію стосовно цього питання.

Так, цим рішенням встановлено, що: «Відповідно до ч. 9 ст. 290 КПІ сторона кримінального провадження письмово підтверджує протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів і зазначенням найменування цих матеріалів.

При цьому закон не визначає певної форми процесуального документа яким би підтверджувався факт надання доступу та ознайомлення матеріалами досудового розслідування, а лише встановлює, що цей факт повинен бути письмово підтверджений самим учасником кримінальною провадження, якому надано такий доступ».

Аналогічним чином і розуміє і тлумачить положення ч. 9 ст. 290 КПК України і колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові від 29.03.2019 у справі N 752/3929/15-к (провадження № 51-6541км 18), правовою позицією якої визначено, що: «Кримінальним процесуальним законом визначено порядок встановлення факту надання протилежній стороні доступу до матеріали кримінального провадження. За загальним правилом сторона кримінального провадження письмово підтверджує протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів (ч. 9 ст. 290 КПК)».

А тому за відсутності письмового підтвердження, такий факт може бути підтверджено лише з дотриманням процедури, передбаченої ч. 10 ст. 290 КПК України, ініціювання якої зі сторони обвинувачення є правом, а не обов`язком.

Відтак, саме після підтвердження підозрюваним ОСОБА_10 та його захисником ОСОБА_11 22.07.2024 факту надання їм доступу до матеріалів досудового розслідування із зазначенням найменування таких матеріалів, мав би відновитись строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, перебіг якого зупинився 01.02.2024.

Тому, граничною датою для звернення прокурора до суду обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000965 від 12.06.2023, Ленінським районним судом м. Кіровограда мала бути визнана дата 28.07.2024, а не 21.02.2024.

В сукупності, вищевказані істотні порушення вимог кримінального процесуального закону свідчать про незаконність і необґрунтованість ухвали суду від 29.10.2024, що є підставою для скасування вказаного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, який наполягав на її задоволенні у повному обсязі, потерпілого та його представника, які підтримали апеляційні вимоги прокурора, вислухавши думку захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити рішення районного суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями статті 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що вказаних вимог процесуального закону судом першої інстанції дотримано з огляду на таке.

Відповідно до положень п.5 ч.1 ст.3 КПК досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 283 КПК встановлено форми закінчення досудового розслідування, однією із яких є звернення до суду з обвинувальним актом.

З аналізу наведених правових норм слідує, що початок та кінець досудового розслідування закон пов`язує із вчиненням чітко визначеної процесуальної дії: початок - з моментом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а закінчення - зокрема, із направленням до суду обвинувального акту.

За приписами п.10 ч.1 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

За загальними правилами, визначеними ч.1 ст.219 КПК, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

У той же час, згідно п.4 ч.3 ст.219 КПК з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене - протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Разом з цим, у відповідності до ч.5 ст.219 КПК строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №556/1381/18, від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №712/6375/18, від 15 березня 2021 року у справі № 676/6116/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20).

У своїх правових висновках, викладених у постанові від 15 вересня 2021 року (справа № 711/3111/19, провадження № 51-2890км19) Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду зазначив, що судова практика застосування приписів пункту 10 частини 1 статті 284 КПК є усталеною у діяльності не тільки Верховного Суду, а й судів першої та апеляційної інстанцій, у тому числі Вищого антикорупційного суду (див. наприклад, ухвала Вищого антикорупційного суду від 24 вересня 2020 року та ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 03 листопада 2020 року у справі №991/6516/20).

Мотивуючи своє рішення про закриття даного кримінального провадження за клопотанням сторони захисту у судовому засіданні, суд першої інстанції послався на положення п.10 ч.1 ст.284, ст.ст. 219, 314 КПК та в оскаржуваній ухвалі зазначив наступне.

12.06.2023 року органом досудового розслідування були внесені відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за № 0000965.

Згідно п. 84 розділу І Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000965 ОСОБА_10 07.08.2023 повідомлено про підозру.

Згідно п. 85 розділу І Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000965 ОСОБА_10 23.01.2024 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

27.09.2023 постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_13 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000965 від 12.06.2023 продовжено до трьох місяців.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31.10.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000965 від 12.06.2023 продовжено до шести місяців, тобто до 07.02.2024.

01.02.2024 прокурором прийнято рішення про завершення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні в порядку ст. 290 КПК України, про що повідомлено сторону захисту.

Таким чином, перебіг строку досудового розслідування розпочався 07.08.2023, тобто після повідомлення ОСОБА_10 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та з врахуванням продовження строку досудового розслідування до 6 місяців закінчується 07.02.2024.

01.02.2024 захисника ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_14 та підозрюваного ОСОБА_10 повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розлідування внаслідок чого перебіг строку досудового розслідування зупинено. Строк досудового розслідування, що залишився, становить 6 днів.

Відповідно до протоколу про надання доступу та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування від 02.02.2024 підозрюваному ОСОБА_10 та його захиснику ОСОБА_11 надано доступ до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №000965 від 12.06.2023, а саме до тому №1 на 275 арк., з яким останні ознайомилися та зазначили, що з подальшими матеріалами кримінального провадження ознайомлюватися не бажають.

15.02.2024 захисник-адвокат ОСОБА_9 звернувся із заявою (вх. №39789-24 від 20.02.2024) до прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організації злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, яку ведуть боротьбу з організованою злочинітю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_15 про відмову в участі виконання вимог ст. 290 КПК України, в якій повідомив, що відповдно до вимог ст.283, 290 КПК України, захисник-адвокат ОСОБА_9 , який раніше представляв ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , участь у виконанні вимог ст.290 КПК України приймати не буде, матеріалів захисту для надання прокурору не має. Ознайомлення з матеріалами кримінального провадження здійснюють інші захисники, які надають правову допомогу ОСОБА_12 та ОСОБА_10 .

Прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організації злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією Українита органами, яку ведуть боротьбу з організованою злочинітю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_16 на вказану вище заяву надано відповідь (09/3/1-25103вих-24 09/3/1-9435-23 від 21.03.2024), відповідно до якої відмова чи зміна захисника у кримінальному провадженні має вібуватися за правилами, передбаченими ст.54 КПК України, частиною другою якої визначена її фіксація у відповідному протоколі. З огляду на відсутність у сторони обвинувачення інформації про відмову чи зміну ОСОБА_9 як захисника у кримінальному провадженні, вказав, що участь ОСОБА_9 у кримінальному провадженні досі є актуальною. Зазначив про обов`язок сторони захисту підтвердити факт надання доступу до матеріалів із зазначенням найманування таких матеріалів, визначений ч.9 ст. статті 290 КПК України.

З наведеного вбачається, що стороні захисту було надано достатньо часу для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та остання письмово підтвердила цей факт стороні обвинувачення.

Однак, прокурор продовжував повідомляти сторону захисту, що виконання вимог ст.290 КПК України триває.

Як правильно зазначив районний суд, внаслідок вказаних обставин перебіг строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000965 від 12 червня 2023 закінчився 21 лютого 2024 року.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_11 реалізували своє право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 02.02.2024, а захисник ОСОБА_9 таке право реалізував 15.02.2024, про що свідчать їх заяви про виконання ними вимог ст. 290 КПК України. Тобто письмова відмова сторони захисту від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження свідчить про завершення виконання вимог ст. 290 КПК.

Таким чином обґрунтованими є висновки суду першої інстанції, що у даному кримінальному провадженні строк ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження тривав з 02.02.2023 по 15.02.2024 включно, і цей строк згідно положень ч.5 ст. 219 КПК не включається у строк досудового розслідування.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов аргументованого висновку, що 15.02.2024 відновився строк досудового розслідування і після складання обвинувального акта щодо ОСОБА_10 кримінальне провадження повинно бути передано до суду, тобто до 21 лютого 2024 року.

Враховуючи, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчився 21.02.2024, обвинувальний акт щодо ОСОБА_10 було направлено до суду лише 22.07.2024, тобто поза межами строку досудового розслідування, визначеного п.4 ч.3 ст. 219 КПК, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_10 на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК.

Такі висновки суду першої інстанції узгоджуються із правовою позицією Об`єднаної палати ККС Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.10.2022 (справа № 216/4805/20) та спростовують доводи апеляційної скарги прокурора про те, що виконання вимог ст. 290 КПК, як і будь-яка процесуальна дія, повинно бути зафіксовано відповідним протоколом, отже відмова сторони захисту фіксування відмови у ознайомленні з матеріалами досудового розслідування у протоколі ознайомлення має бути розцінена як зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ.

Як вказано у зазначеній постанові Об`єднаної палати ККС Верховного Суду, закон не визначає певної форми процесуального документа, яким би підтверджувався факт надання доступу та ознайомлення з матеріалами провадження, а лише встановлює, що цей факт повинен бути письмово підтверджений самим учасником кримінального провадження, якому надано доступ. Такі письмові документи повинні додаватися до матеріалів кримінального провадження як підтвердження того, що кожна із сторін виконала свої обов`язки і не порушила прав учасників кримінального провадження.

З огляду на викладене місцевий суд правильно констатував, що направлення 22 липня 2024 року обвинувального акта до суду відбулось поза межами строку досудового розслідування.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що сторона обвинувачення не використала механізму, закріпленого в ч. 10 ст. 290 КПК, застосування якого дозволяє у процесуальний спосіб вирішити проблему із зволіканням при ознайомленні з матеріалами, а також із відмовою сторони кримінального провадження у виконанні свого процесуального обов`язку письмово підтвердити протилежній стороні факт надання їй доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

Здійснення судового провадження при наявності підстав для закриття кримінального провадження відповідно до пункту 1 частини 2 статті 412 КПК становить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою безумовне скасування судового рішення, ухваленого за результатами такого судового розгляду.

У даному провадженні факт надання доступу та ознайомлення з матеріалами провадження підтверджено наявними в матеріалах справи заявами від сторони захисту, що письмово підтверджує виконання вказаними учасниками кримінального провадження вимог ст. 290 КПК України. Тому доводи сторони обвинувачення про протилежне є безпідставними. А наведене в тексті апеляційної скарги прокурора посилання на позицію колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові від 29.03.2019 у справі N 752/3929/15-к (провадження № 51-6541км 18), та колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 18.07.2024 у справі № 718/948/23 (провадження № 51 7230км23), свідчить про власне тлумачення щодо застосування норм права прокурором, яке не відповідає дійсному змісту вказаних постанов.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвала Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2024 року, якою закрито кримінальне провадження № 0000965 від 12 червня 2023 у відношенні ОСОБА_10 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 355 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, визначених ст.219 КПК, є законною, обґрунтованою та відповідає вимогам ст.370 КПК.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419 КПК, апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2024 року, якою закрито кримінальне провадження № 0000965 від 12 червня 2023 у відношенні ОСОБА_10 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 355 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її оголошення, але на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4