Справа № 299/6995/24
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/737/24, за апеляційними скаргами захисника-адвоката ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.10.2024.

Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 13.12.2024 включно з визначенням застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, відомості про яке 12.09.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000575.

Цією ж ухвалою, у разі внесення застави на ОСОБА_6 покладено обов`язки: прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

З клопотання вбачається, що СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені відомості, про яке 12.09.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000575 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, діючи за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, діючи з корисливих мотивів, сприяв шляхом надання вказівок, порад, засобів та усуненням перешкод у незаконному переправленні через державний кордон України дев`ять громадян України, при наступних обставинах.

-2-

Зокрема, у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, невстановлена досудовим розслідуванням особа, маючи умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи наслідки, які можуть настати після їх вчинення, діючи з корисливих мотивів, вступила у злочинну змову з ОСОБА_6 щодо сприяння ним у незаконному переправленні через державний кордон України до Угорщини групи громадян України: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які достовірно знаючи про Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 про введення воєнного стану в Україні та про загальну мобілізацію, а також про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, окрім виключень вказаних у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з метою уникнення мобілізації, мали намір незаконно потрапити через кордон України до країн Європейського Союзу.

Відповідно до розробленого невстановленою досудовим розслідуванням особою плану, в обов`язки ОСОБА_6 входило: зустріч групи громадян України в с. Дротинці Берегівського району, їх утримання у безпечному місці, забезпечення продуктами харчування та безпечна доставка за допомогою надувного човна, через річку Тиса між населеними пунктами с. Дротинці та с. Тисобикень Берегівського району, в обхід контрольно-пропускних пунктів Державної прикордонної служби, попередньо сформованої, невстановленої досудовим розслідуванням особою групи громадян України, де на виконання заздалегідь розробленого плану їх повинен очікувати неповнолітній ОСОБА_17 , в обов`язки якого входила супровід осіб безпосередньо до лінії державного кордону України з Угорщиною, для подальшого їх незаконного переправлення через державний кордон України в країни Євросоюзу.

За виконану роботу ОСОБА_6 та ОСОБА_17 повинні були отримати від невстановленої досудовим розслідуванням особи частину грошових коштів, отриманих від ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , в якості оплати за перетин державного кордону України з Угорщиною.

У період часу з 01.08.2024 по 02.08.2024 ОСОБА_6 , перебуваючи в с. Дротинці Берегівського району у різні періоди часу зустрічав громадян України призовного віку, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України та розмістив їх у будинку АДРЕСА_1 .

03.08.2024 близько 14 год на територію дворогосподарства АДРЕСА_1 приїхав на невстановленому автомобілі ОСОБА_6 та наказав групі громадян України: ОСОБА_8 ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_23 сідати до багажного відділення автомобіля. В подальшому ОСОБА_6 на невстановленому автомобілі привіз групу громадян України на околицю с. Дротинці Берегівського району на берег річки Тиса, де наказав сідати до резинового човна і вони під керуванням ОСОБА_6 перепливли річку Тиса на інший берег, на околицю АДРЕСА_2 .

Далі, на виконання вказівки ОСОБА_6 , вказана група громадян покинула надувний човен та направилася до неповнолітнього ОСОБА_17 . Останній, усвідомлюючи караність своїх дій, діючи на виконання злочинного задуму щодо безперешкодного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України в Угорщину та з метою не бути викритим працівниками прикордонної служби, віддав вказівки вказаним особам рухатися за ним по визначеному маршруту один за одним, по пересіченій місцевості.

-3-

В подальшому, рухаючись по заздалегідь визначеному маршруті вони дійшли до дамби на околиці АДРЕСА_2 , де були затримані в адміністративному порядку працівниками прикордонного служби ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 27 прикордонного загону. За таких обставин, протиправна діяльність ОСОБА_6 , ОСОБА_17 та невстановленої досудовим розслідуванням особи, спрямована на сприяння у незаконному переправленні групи громадян України призовного віку за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою через державний кордон України з Угорщиною поза пунктами пропуску, була припинена.

11.10.2024 ОСОБА_6 повідомлений про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 07 до 09 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 03 років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. З урахуванням наведеного слідчий вважав, що більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, на строк 60 днів.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 03 років з конфіскацією майна та існуванням ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначив ОСОБА_6 заставу, достатню для забезпечення виконання покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді від 15.10.2024 скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою домашній арешт. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказує на відсутність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки наявність таких не доведена. Крім того, слідчим суддею не враховано того, що ОСОБА_6 має постійне місця проживання, міцні соціальні зв`язки, двох дітей на утриманні, в силу положень ст.89 КК України несудимий.

Підозрюваний ОСОБА_6 в апеляційній скарзі підозрюваний просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього більш м`який запобіжний захід або зменшити розмір застави. Вважає ухвалу необґрунтованою та незаконною, з огляду на необґрунтованість підозри та недоведеність заявлених слідчим ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підстав уважати, що він має намір переховуватись від органу досудового розслідування чи перешкоджати кримінальному провадженню в будь-який спосіб, а також вчиняти кримінальні правопорушення немає. Слідчим суддею не враховано дані про його особу, наявність

-4-

міцних соціальних зв`язків, двох дітей на утриманні, відсутність грошових заощаджень, постійного місця роботи та стабільних доходів. У зв`язку з чим вважає, що визначений слідчим суддею розмір застави є непомірним для нього.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного та його захисника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що учасники судового розгляду належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді. Також приймається до уваги заява прокурора про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється,

-5-

обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені у ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені відомості, про яке 12.09.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000575 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

11.10.2024 ОСОБА_6 повідомлений про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 15.10.2024 за клопотанням заступника начальника СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеністьслідчим обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав уважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_6 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

-6-

Відповідно до положень ст. 177, 183 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно до вимог ст. 177 КПК України правовою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність зазначених в законі ризиків.

Як встановив слідчий суддя, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відноситься до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, а тому з огляду на тяжкість та характер кримінального правопорушення, це свідчить про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, доведена органами досудового розслідування та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на цій стадії досудового розслідування, є підтвердженою.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Органом досудового розслідування надано докази, які на даній стадії є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 . Зокрема, обґрунтованість підозри підтверджується: протоколами допиту свідків від 04.078.2024, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.08.2024 та іншими матеріалами.

Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування, про що обґрунтовано зазначено в ухвалі слідчого судді.

-7-

Апеляційний суд зауважує, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу

Перевіряючи доводи апеляційних скарг підозрюваного та захисника на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження такі існують та доводяться відповідними доказами.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, врахував наявність обґрунтованої підозри та доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, дані про особу підозрюваного і обґрунтовано прийшов до висновку про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та належним чином мотивував свої висновки про відсутність обставин до обрання менш суворого запобіжного заходу.

Застосований ОСОБА_6 вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про його особу та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвала слідчого судді не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Разом з тим, апеляційний суд враховує і те, що ОСОБА_6 з метою вчинення кримінального правопорушення використав наи?більш несприятливии? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищении? ступінь суспільноі? небезпеки кримінального правопорушення, у якому підозрюється та характеризує його, як особу схильну до антисоціальної поведінки.

Всупереч доводів апеляційних скарг, обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено.

Наведені в апеляційних скаргах як підозрюваного, так і захисника доводи на захист ОСОБА_6 , в тому числі наявність постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, двох дітей на утриманні, відсутність судимості в силу положень ст. 89 КК України, були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і застосування щодо ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів. Не вказала сторона захисту і на обставини, які б перешкоджали чи унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_6 під вартою.

Крім того, жодних даних, котрі б свідчили про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі матеріали клопотання не містять та такі не були надані стороною захисту.

З огляду на викладене доводи апеляційних скарг підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, задоволенню не підлягають і такі відхиляються.

-8-

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою законним та обґрунтованим, доводи апеляційних скарг підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 у цій частині є безпідставними.

Крім того, всупереч доводів апеляційних скарг, визначений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного ОСОБА_6 та характером і обставинами кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним у ст. 182 КПК України.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним для підозрюваного ОСОБА_6 , з огляду на її фактичне внесення, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відхиляючи доводи апеляційних скарг, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо підозрюваний ОСОБА_6 і не має на меті ухилятися від суду, впливати на потерпілих чи інших учасників кримінального правопорушення, вчиняти інші кримінальні правопорушення, або порушувати процесуальні обов`язки, однак, обставини, за яких вчинено кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу обвинуваченого, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначений судом першої інстанції розмір застави.

При цьому, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційних скарг не впливають та не спростовують наявність ризиків, описаних в оскаржуваній ухвалі, що в свою чергу унеможливлює зміну підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя обґрунтовано дійшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Також колегія суддів враховує і те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні закінчено, обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 18.11.2024 направлено для розгляду до Виноградівського районного суду Закарпатської області.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 задоволенню не підлягають.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

-9-

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.10.2024 щодо ОСОБА_7 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді