Справа № 150/658/23
Провадження №11-кп/801/225/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 (в режимі

відеоконференції),

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000109 за апеляційними скаргами прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката Шеремет ГА. В інтересах потерпілого ОСОБА_9 на вирок Чернівецького районного суду Вінницької області від 18.11.2024, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Бабчинці Чернівецького району Вінницької області, громадянина України, розлученого, із середньою освітою, адреса реєстрації АДРЕСА_1 , інваліда ІІ групи, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком терміном 3 (три) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_7 ухвалено обчислювати від дня ухвалення вироку 18 листопада 2024 року.

Цивільний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 25 432 (двадцять п`ять тисяч чотириста тридцять дві) гривні 09 копійок у відшкодування майнової шкоди та 200 000,00 (двісті тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 18 000,00 (вісімнадцять тисяч) гривень.

В С Т А Н О В И В:

Судом першої інстанції визнано доведеним, що 20.08.2021 близько 15 години ОСОБА_9 разом із ОСОБА_12 прийшли до приміщення магазину, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , щоб придбати в даному магазині продукти харчування та пообідати. Після придбання продуктів харчування останні присіли за стіл, який знаходився в приміщенні веранди даного магазину та почали обідати, під час чого до ОСОБА_9 та ОСОБА_12 приєднався ОСОБА_13 , який присів біля ОСОБА_7 , з яким у ОСОБА_9 виникла розмова з приводу попередніх неприязних відносин, яка переросла в словесну суперечку.

В ході суперечки ОСОБА_9 встав за столу та підійшовши до ОСОБА_7 , де між ними продовжився словесний конфлікт. Далі у ОСОБА_7 виник прямий умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Усвідомлюючи в повній мірі протиправність та суспільно-небезпечні наслідки своїх дій у виді настання тілесних ушкоджень, яких він в силу свого віку та значного життєвого досвіду не міг не передбачити та повинен був передбачити, ОСОБА_7 умисно, кулаком лівої руки наніс один удар в праве око ОСОБА_9 , чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді: контузії (забою) важкого ступеня та субкон`юктивального крововиливу правого очного яблука, гематоми в ділянці правого ока, проникаючого склерального поранення правого ока з випадінням оболонок, яке супроводжувалось гіфемою (кровотечею в передню камеру), аніридією (відсутністю райдужної оболонки), афакією (відсутністю кришталика), гемофтальмом (крововиливом в порожнину скловидного тіла), відшаруванням сітківки.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 34-к від 06.07.2023 тілесні ушкодження заподіяні ОСОБА_7 громадянину ОСОБА_9 потягли за собою зниження гостроти зору правим оком до світловідчуття та стійкої втрати загальної працездатності, яка становить 35%, за критерієм стійкої втрати загальної працездатності більш, ніж на одну третину, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Вказані дії ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину.

Не погоджуючись з вироком суду, адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Чернівецького районного суду від 18.11.2024 та закрити кримінальне провадження.

На переконання захисника суд безпідставно та упереджено прийшов до висновку, що тілесні ушкодження потерпілому були спричиненні ОСОБА_7 . Свідки підтвердили, що потерпілий ОСОБА_9 провокував конфлікт з ОСОБА_7 , при цьому вони не бачили, що ОСОБА_7 наніс тілесні ушкодження потерпілому. Захисник вказує на пояснення потерпілого, що ОСОБА_7 наніс йому удар в область ока кулаком правої руки, що неможливо, оскільки в його підзахисного відсутня кисть на правій руці. Також захисник посилається на відомості, зазначені в картці стаціонарного хворого, про отримання травми правого ока внаслідок поранення каменем та пояснення потерпілого під час судово-медичної експертизи про отримання удару по голові якимось твердим предметом.

В апеляційній скарзі прокурора ОСОБА_11 порушується питання про скасування вироку суду в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ухвалення нового вироку, який визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за яке призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців, в решті вирок залишити без змін. Вказує на безпідставність звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Вважає, що судом не в повній мірі враховано обставини справи, суспільну небезпеку кримінального правопорушення та ставлення особи до вчиненого.

Представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 в апеляційній скарзі також просить скасувати вирок в частині призначеного ОСОБА_7 покарання через неправильне звільнення його від відбування покарання. Вказує на відсутність пом`якшуючих обставин, не визнання вини обвинуваченим, не відшкодування завданої потерпілому шкоди, пов`язаної з лікуванням. Вважає, що судом при обранні покарання не враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків у виді часткової втрати зору потерпілим, особу обвинуваченого та позицію потерпілого.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та заперечили проти вимог прокурора та представника потерпілого; виступи прокурора ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_9 та його представника адвоката ОСОБА_10 , які підтримали свої апеляційні скарги, вказали на м`якість призначеного судом покарання та вказали на безпідставність вимог захисту щодо недоведеності винуватості обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

За результатами апеляційного перегляду оскарженого вироку колегією суддів встановлені істотні порушення вимог КПК, які відповідно до положень ст. 412 КПК, тягнуть за собою скасування вироку та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, з огляду на таке.

Положення ст. 2 КПК визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зокрема, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 27 КПК України під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому КПК України.

Частиною 4 ст. 107 КПК передбачено, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим, окрім випадків, визначених у цій нормі (у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб).

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК судове рішення підлягає скасуванню якщо не виконано вимоги про фіксування судового провадження за допомогою технічних засобів фіксування кримінального провадження в суді першої або апеляційної інстанції.

Так, згідно журналу судового засідання від 18.11.2024 року, суд видалився до нарадчої кімнати для прийняття рішення о 11.40 год. Після чого конференцію не було завершено і технічний запис продовжився. Об 11:45 годині суддя Суперсон вийшов з нарадчої кімнати та оголосив вирок. Далі слідує запис виступу захисника ОСОБА_10 . Конференцію завершено лише о 14:39 годині.

При цьому звуко- та відеозапис судового засідання, який був витребуваний апеляційний судом в суду першої інстанції, закінчується на виході головуючого до нарадчої кімнати. Процес виходу судді з нарадчої кімнати та оголошення вироку не було зафіксовано на технічні записи, відсутні відео- та звукозаписи.

Згідно акту № 15, в період часу з 12.00до 14.00 18.11.2024 в приміщенні Чернівецького районного суду Вінницької області було відсутнє електропостачання, що призвело до неможливості функціонування автоматизованої системи документообігу суду, реєстрації документів та справ, здійснення автоматизованого розподілу справи та матеріалів, фіксування судового процесу технічними засобами та проведення судового засіданні в режимі відеоконференції.

Також у справі наявна довідка секретаря судового засідання ОСОБА_14 про те, що у зв`язку з відключенням електроенергії в будівлі суду, технічне фіксування оголошення вироку по справі № 150/658/24 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України 18 листопада 2024 з 12:00 години не здійснювалось.

При цьому, з журналу судового засідання від 18.11.2024 слідує, що фіксування судового процесу, яке було розпочате о 10:13 годині, безперервно продовжувалось до 14.39 годин, що за відсутності електроенергії в приміщенні суду неможливо.

Такі суперечності між даними, наведеними в журналі судового засіданні та звуко- і відеозаписом судового засідання від 18.11.2024, наведеними вище актом суду та довідкою секретаря судового зсідання, свідчать про порушення, допущенні під час оголошення вироку суду, і викликають сумніви щодо законності ухваленого вироку, додержання судом імперативних вимог процесуального законодавства, якими визначається порядок постановлення і проголошення судового рішення.

При цьому колегія суддів враховує, що вирок ухвалений іменем України є найважливішим актом правосуддя і до його постановлення належить підходити з винятковою відповідальністю.

Частиною 2 статті 371 КПК України передбачено, що вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Під час ухвалення судового рішення в нарадчій кімнаті приймається рішення щодо обвинувачення, яке пред`явлене особі, оцінюються докази, кожен окремо та в сукупності, вирішується питання допустимості доказів під час такої оцінки тощо.

Згідно ч. 1 ст. 376 КПК України судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.

При цьому текст вироку, проголошеного головуючим, має відповідати тексту підписаному суддями того складу суду, який його ухвалив, та долученому до матеріалів кримінального провадження.

Проголошенням вироку після виходу з нарадчої кімнати, роз`ясненням його змісту суд реалізовує складову конституційного положення, що визначене як основна засада судочинства - гласність судового процесу.

Гласність судового процесу є важливою умовою неупередженого, об`єктивного, повного, всебічного дослідження обставин кримінального провадження й ухвалення справедливого судового рішення та поширюється на всі етапи судового провадження, у тому числі на дослідження доказів, а також оголошення судового рішення.

Згідно зі статтею 129 Конституції України гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами є однією з основних засад судочинства. Зазначений конституційний припис покладає на суд обов`язок здійснювати повне фіксування судового процесу технічними засобами, оскільки саме за умови такого фіксування судового процесу гарантується конституційне право кожного на судовий захист, а також забезпечуються законність та інші основні засади судочинства.

Однак, суд першої інстанції не дотримався загальних вимог процесуального закону.

Під час судового провадження було порушено вимоги ст.ст. 107, 108 КПК України щодо повного фіксування судового провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання про те, що вирок в цьому кримінальному провадженні підлягає безумовному скасуванню через виявлені істотні порушення вимог процесуального закону, із необхідністю призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

За таких обставин подані у справі апеляційні скарги підлягають частковому задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, що позбавляє апеляційний суд права перевірити доводи апеляційних скарг сторони захисту та обвинувачення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 415 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката Шеремет ГА. В інтересах потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Чернівецького районного суду Вінницької області від 18.11.2024 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, скасувати.

Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4