справа № 619/378/24
провадження № 1-кп/619/108/25
ВИРОК

іменем України

31 січня 2025 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) кримінальне провадження № 0002250 від 06.07.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхньодніпровський Дорогобужського району Смоленської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

захисник - ОСОБА_5 .

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

24 лютого 2022 року указом Президента України . 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповіднодо пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено.Після незаконного вторгнення на територію України та окупації частини території України, тобто після 24.02.2022, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, представниками збройних сил та інших державних органів Російської Федерації створено незаконні органи влади та окупаційні адміністрації, зокрема на території Харківського району Харківської області створено тимчасову цивільну адміністрацію Харківського району Харківської області.

Так, після незаконного вторгнення на територію України збройних сил Російської Федерації, тобто після 24.02.2022, у невстановлений досудовим гозслідуванням дату та час, у громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник прямий умисел, направлений на добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

У подальшому ОСОБА_3 , перебуваючи на території смт Козача Лопань, Дергачівської територіальної громади Харківського району Харківської області, після 24.02.2022, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, діючи умисно та добровільно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій прямий умисел, добровільно надав згоду представникам окупаційної адміністрації РФ на призначення його на посаду заступника голови тимчасової цивільної адміністрації Харківського району Харківської області по економіці та фінансам, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території смт Козача Лопань Дергачівської територіальної громади Харківського району Харківської області.

Так, у період часу з березня 2022 року по вересень 2022 року, більш точну дату та час встановити під час досудового розслідування не надалось можливим, ОСОБА_3 добровільно зайняв посаду заступника голови тимчасової цивільної адміністрації Харківського району Харківської області по економіці та фінансам у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, а саме в окупаційній адміністрації держави-агресора - в тимчасовій цивільній адміністрації Харківського району Харківської області, яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно- господарських функції, а саме здійснював організацію продажу зерна та палива місцевому населенню, видачі гуманітарної допомоги, нагляд та контроль за переміщенням громадян України по тимчасово окупованій території Харківського району Харківської області, зокрема смт Козача Лопань, та виїздом за її межі, переміщення транспортних засобів по тимчасово купованій території Харківського району Харківської області, видаючи відповідні перепустки та дозволи.

Однак, 10.09.2022 протиправна діяльність ОСОБА_3 , пов`язана із реалізацією вищевказаного кримінального протиправного умислу була викрита та припинена у зв`язку з деокупацією населеного пункту смт Козача Лопань Харківського району Харківської області.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 111-1 КК України, тобто добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Загальні засади кримінального провадження за відсутності обвинуваченого (inabsentia).

Згідно вимог, передбачених ч. 2 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (inabsentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Згідно з вимоамиг ч. 3 ст. 323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

Положенням ч. 2 ст. 297-2 КПК України передбачено, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених, зокрема ст. 111-1 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 22.12.2023 у справі № 619/2280/23 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002250 від 06.07.2022 стосовно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до ухвали суду від 06.02.2024, за клопотанням прокурора постановлено здійснювати судове провадження на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0002250 від 06.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України у спеціальному судовому провадженні за відсутності обвинуваченого (in absentia).

Процедури "in absentia" припускають деякий відступ від загальних правил кримінального процесу. Особливе значення при цьому надається питанню про забезпечення прав відсутнього в залі судового засідання підсудного. У прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини були вироблені критерії, яким має відповідати таке провадження. При цьому Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності забезпечення процесуальних прав і гарантій осіб, що беруть участь у кримінальному процесі. До таких прав, що підлягають безумовному дотриманню, насамперед, відносяться: право бути присутнім під час розгляду справи, право на захисника, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.

Так, у рішенні "Медєніца проти Швейцарії" Європейський Суд з прав людини зазначив, що існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією.

Ключове значення в цьому випадку відіграє повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійснено відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (справа "Сейдовіч проти Італії"). Повідомлення має бути зроблене офіційно, а твердження про наявність повідомлення з листів родичів або від співробітників засобів масової інформації (справа "Шомоді проти Італії"), є необґрунтованими.

Відповідно до вимог статті 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_3 , повідомлення про підозру, повідомлення про початок здійснення спеціального досудового розслідування на стадії досудового розслідування надсилались та публікувались відповідно до вимог КПК України шляхом публікування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та шляхом публікації у газеті «Урядовий кур`єр»: № 234 (7632) від 12.11.2023 - повідомлення про підозру та повісток про виклик на 27.11.2023, 28.11.2023, 29.11.2023. № 4 (7664) від 05.01.2024 - повідомлення про здійснення спеціального досудового розслідування та повісток про виклик на 08.01.2024, 09.01.2024 та 10.01.2024.

Повідомлення про постановлення ухвали суду про здійснення спеціального судового розгляду від 06.02.2024 було опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» № 31 (7691) від 13.02.2024, а копії процесуальних документів, що підлягали врученню ОСОБА_3 , на виконання вимог ч. 2 ст. 297-5 КПК України - вручались захиснику. Будь-які клопотання від обвинуваченого на адресу суду не надходили.

На стадії судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 викликався шляхом публікування повісток про виклику засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» № 54 (7714) від 14.03.2024, №76 (7736) від 13.04.2024, № 122 (7782) від 15.06.2024, №203 (7863) від 05.10.2024, № 228 (7888) від 09.10.2024, № 251 (7911) від 12.12.2024, № 20 (7945) від 25.01.2025. Крім того, повідомлення про дату, час та місце розгляду справи також розміщено на офіційному веб-сайті Судової влади.

З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 52 КПК України обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженніщодо осіб, стосовно яких здійснюється спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження, - з моменту прийняття відповідного процесуального рішення.

Дорученням центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 14.11.2023 року адвоката ОСОБА_5 у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених ст. 46, 47 КПК України, забезпечити безоплатну вторинну правову допомогу ОСОБА_3 до закриття кримінального провадження, закінчення останнього судового провадження з перегляду судових рішень, використання всіх національних засобів правового захисту.

Захисник у судовому засіданні зазначила, що не мала можливості зв`язатися з обвинуваченим і з`ясувати в нього правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення, оскільки будь-які засоби зв`язку з ним відсутні, за адресою місця ОСОБА_6 відсутній.

На підставі зазначеного, у судовому засіданні допит обвинуваченого ОСОБА_3 не здійснювався через проведення судового розгляду у порядку спеціального судового провадженняза відсутності обвинуваченого (in absentia), при цьому обвинувачений викликався до суду як за місцем свого проживання, так і через засоби масової інформації у передбачений законом спосіб, однак у судове засідання не з`явився.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Винуватість ОСОБА_3 впред`явленому обвинуваченні повністю доведена прокурором та підтверджується зібраними та безпосередньо, відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України, дослідженими в судовому засіданні доказами, на підставі всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а саме:

- відомостями рапорту заступника начальника відділу УКР ГУНП в Харківській області з доданою фототаблицею, на якій зображений ОСОБА_3 , що приймає участь у військових тренувальних заходах, одягнений у військову форму РФ з шевроном у вигляді літери «Z» та флагу РФ, з вонепальною зброєю в руках (т.1 а.с. 31-38);

- відомостями протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.05.2023, під час якого свідок ОСОБА_7 впізнав на фотознімку № 3 ОСОБА_3 , як особу, яка була «заступником голови окупаційної адміністрації смт Козача Лопань» (т.1 а.с. 55-56);

- відомостями протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.05.2023, під час якого свідок ОСОБА_8 впізнав на фотознімку № 3 ОСОБА_3 , як особу, яка була «заступником голови окупаційної адміністрації смт Козача Лопань» (т.1 а.с. 63-65);

- відомостями протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.05.2023, під час якого свідок ОСОБА_9 впізнав на фотознімку № 2 ОСОБА_3 , як особу, яка була «заступником голови окупаційної адміністрації смт Козача Лопань» (т.1 а.с. 72-74);

- відомостями протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.05.2023, під час якого свідок ОСОБА_10 впізнав на фотознімку № 1 ОСОБА_3 , як особу, яка була «заступником голови окупаційної адміністрації смт Козача Лопань» (т.1 а.с. 79-81);

- відомостями протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.09.2023, під час якого свідок ОСОБА_11 впізнала на фотознімку № 1 ОСОБА_3 , як особу, яка була «заступником голови окупаційної адміністрації смт Козача Лопань» (т.1 а.с. 102-104);

- відомостями протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.09.2023, під час якого свідок ОСОБА_12 впізнав на фотознімку № 1 ОСОБА_3 , як особу, яка була «заступником голови окупаційної адміністрації смт Козача Лопань» (т.1 а.с. 110-112);

- відомостями протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2023, під час якого свідок ОСОБА_13 впізнав на фотознімку № 3 ОСОБА_3 , як особу, яка була «заступником голови окупаційної адміністрації смт Козача Лопань» (т.1 а.с. 119-121);

- відомостями протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2023, під час якого свідок ОСОБА_14 впізнав на фотознімку № 2 ОСОБА_3 , як особу, яка була «заступником голови окупаційної адміністрації смт Козача Лопань» (т.1 а.с. 128-130);

- відомостями протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2023, під час якого свідок ОСОБА_15 впізнала на фотознімку № 1 ОСОБА_3 , як особу, яка була «заступником голови окупаційної адміністрації смт Козача Лопань» (т.1 а.с. 137-139);

- документами з назвою «Тарификационный список ВГА Харьковского района Харьковской области на июль 2022 года» та «Тарификационный список ВГА Харьковского района Харьковской области на август 2022 года», де містяться відомості та підпис ОСОБА_3 як заступника голови ВГА по економіці та фінансам, з зазначенням розміру посадового окладу 140000,00 рублів, об`єму роботи по даній посаді та фонд заробітної плати (т. 1 а.с. 153-161);

- документом з назвою «Штатная структура ВГА Харьковсокого району Харьковской области на август 2022г.», підписаним ОСОБА_3 як заступником голови ВГА по економіці та фінансам (т. 1 а.с. 162-163);

- відомостями протоколу огляду сторінок в електронній інформаційній системі з доданими скріншотами, до яких наявний вільний доступ від 20.09.2023, з яких убачається активна участь ОСОБА_3 , яка позиціонувалась як позитивна, висвітлювалася на медіа-ресурсах незаконних органів влади. Під час огляду сторінок встановлена особа зовні схожа на ОСОБА_3 , який займається навчанням із військово-медичної тактичної та бойової підготовки з предметами у руках схожими на автомати системи Калашникова різних модифікацій у камуфльованому одязі з шевроном «Z» на грудній частині бронежилета (за ознаками військових формувань РФ) (т. 1 а.с. 165-183);

- постановою слідчого від 22.09.2023, якою зазначені вище документи визнано речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження ( т.1 а.с. 191-195);

- відомостями копії протоколу огляду місця події від 17.09.2022, під час якого вилучено, в т.ч. перепустку № 168 на ім`я ОСОБА_16 (т. 1 а.с. 227-235);

- перепусткою на пересування смт Козача Лопань № 168 на ім`я ОСОБА_16 на період дії з 28.07.2020 по 27.08.2022, підписаною ОСОБА_3 як заступником голови адміністрації ( т. 1 а.с. 221);

- відомостями копії протоколу огляду місця події від 19.09.2022, під час якого вилучено, в т.ч. перепустку № 625 на ім`я ОСОБА_17 (т. 1 а.с. 240-246);

- копією перепустки на пересування смт Козача Лопань № 625 на ім`я ОСОБА_17 на період дії з 06.09.2022 по 05.10.2022, підписаною помічником голови адміністрації ОСОБА_3 ( т. 1 а.с. 226);

- постановою слідчого від 04.11.2023, якою зазначені вище перепустки визнано речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження ( т.1 а.с. 258-260);

- показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 про те, що під час окупації селища Козача Лопавнь у 2022 році ОСОБА_3 займав посаду заступник аголови тимчасово окупаційної влади, потім керував селищною радою. Він виписував тимчасові перепустки для можливості пересування між сусідніми селами. І також звертався з цього приводу до ОСОБА_3 . Вони організували евакуацію для баючих виїхати на територію РФ. Він працював у будівлі селищної ради в кабінеті селищного голови, ходив у бронижилеті, носив рацію, на одязі була позначка «Z». Під час окупації він був 5 разів в селищній раді і завжди там бачив ОСОБА_3 . На 9 травня був організований мітинг і ОСОБА_3 , виступаючи на ньому, говорив «рускій мір, все буде хорошо». Співробітники селищної ради отримували заробітну плату російськими рублями. У обвинуваченого було прізвисько «сосиска» і він його так і знав весь час, а під час окупації дізнався його прізвище. У ніч з 10 на 11 вересня 2022 року ОСОБА_18 виїхав разом з військовими РФ. Під час окупації було постановлено, що чоловіки до 60 років виїхати не можуть, але ОСОБА_3 за винагороду організовував виїзд таким чоловікам і тільки на територію РФ, на територію України взагалі виїхати можливості не було. ОСОБА_18 з ОСОБА_19 брали плату за можливість виїхати чоловікам доларами, машинами і так збагачувалися. До війни ОСОБА_18 ніде не працював, нелегально займався прийомом металу. ОСОБА_3 добровільно посів цю посаду, ніхто його не примушуав. Після того, як ОСОБА_19 перевели ОСОБА_18 керував у селищі особисто і нікого не боявся;

- показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_9 про те, що він працював у пожежній охороні. Під час окупації бачив ОСОБА_3 , який відкрив магазин, привозив туди товар. ОСОБА_3 працював у буділі селищної ради, збирав списки на виїзд людей і за гроші дозволяв виїзд чоловікам. Бачив ОСОБА_3 з військовими РФ у зеленій формі з позначкою «Z» без погонів. Усім, хто співпрацював з військовими видали форму. ОСОБА_3 сидів у будівлі селищної ради і відповідав за госпсправи. Під час деокупації він з братом утік в Бєлгород;

- показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_13 про те, що ОСОБА_3 він знає як «сосиску» - мешканця селища Козача Лопань. Під час окупації бачив його два рази: приїжджав двічі разом з військовими РФ після прильоту снаряду у його будинок;

- показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_20 про те, що до окупації вона ОСОБА_3 не знала, а під час окупації вона у нього вдома купувала пальне. Потім у квітні-травні 2022 року він почав працювати у будівлі селищної ради, а потім обійняв посаду заступника голови тимчасово окупованої території десь з червня місяця. На початку війни він відкрив магазин, у якому були і російській і українські товари. Спочатку головою був ОСОБА_21 , потім з середини червня ОСОБА_22 і ОСОБА_3 був там, він організовував і контролював виїзд людей з селища. Вона очобисто звертался до ОСОБА_3 з приводу виїзду до сестри у с. Цупівка і він виписував їй перепустку. Бачила на дверях його кабінету на першому поверсі будівлі надруковану табличку «заступник начальника Харківської області ОСОБА_3 ». У приміщені селищної ради були військові, СФБ. Люди говорили, що ОСОБА_3 контролював вивіз зерна, риби зі ставків. Обвинувачений одягав російську військову форму пятнисту і бронижилет. Він їздив у Куп`янськ разом з ОСОБА_23 , яка займала посаду по соцзахисту. 11.09.2022 сусіди повідомили, що будівля селищної ради пуста, в ній все перевернуто. ОСОБА_3 разом з військовими РФ виїхав і з того часу його ніхто не бачив. Люди по селищу говорили, що за участі ОСОБА_3 обкрадали заможні будинки. Він все робив добровільно, сидів один в кабінеті, примусу ніякого не було. У ОСОБА_3 був список всіх бажаючих виїхати і він маркером різними кольорами позначав кому дозволений виїзд і на скутері приїжджали до людей і повідомляли, що виїзд дозволено;

- показаннями у судовому засіданні свдка ОСОБА_24 про те, що ОСОБА_3 знала як мешканця селища на прізвисько «сосика». Під час окупації він був власником єдиного в селищні магазину та завідував питанням щодо виїзду людей, працював у будівлі сільради і вирішував кого випускати з селища, а кого ні. Він вільно пересувався на машині, тоді як мешканцям це було заборонено.

Від допиту свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 прокурор відмовився, оскільки місце перебування їх не відоме, неодноразові ухвали про примусовий привід не виконані, у зв`язку з тим, що зазначені свідки є мешканцями с-ща ОСОБА_26 , яке піддається частим обстрілам, тому вони виїхали і місце їх знаходження не відоме.

За положеннями ч. 3 ст. 23 КПК України, сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Суд зазначає, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог процесуального закону, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, та саме на ньому лежить обов`язок щодо доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України.

Судом вжито всіх необхідних заходів для повідомлення свідків обвинувачення та забезпечення їх явки до судового засідання, зокрема шляхом направлення судових повісток, які повернуті до суду в зв`язку з відсутністю адресата, через неодноразове застосування до останніх примусового приводу, який залишився невиконаним відповідним органом поліції.

Для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист (частини перша, друга статті 114 КПК України).

Виходячи з вимог кримінально-процесуального закону, беручи до уваги тривалий час перебування справи в провадженні суду, усвідомлюючи особисту відповідальність, з метою вжиття всіх необхідних заходів відносно неухильного дотримання процесуальних строків та не порушення прав учасників провадження щодо справедливого розгляду та вирішення справи в розумні строки, уникнення обставин, які негативно впливають на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади, суд визнає допит вказаних осіб під час розгляду даного кримінального провадження неможливим.

Окупаційна адміністрація Російської Федерації це сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг (п. 6 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

У складі цього правопорушення важливим для кваліфікації є місце його вчинення тимчасово окупована територія України.

У кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами статей 39, 40 КК України, однак яких суд у цьому кримінальному провадженні не встановив.

Організаційно-розпорядчі обов`язки це обов`язки зі здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності.

Адміністративно-господарські обов`язки це обов`язки з управління чи розпорядження державним, колективним або приватним майном.

Під добровільним заняттям посади слід розуміти зайняття громадянином України посади у відповідних незаконно створених органах влади з власної волі та за відсутності фізичного чи психічного примусу, крайньої необхідності.

Добровільне зайняття посади є результатом вільного волевиявлення особи, з урахуванням супутніх обставин.

Дослідивши всі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вищевказані дії ОСОБА_3 є виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, які він виконував добровільно, за що отримував грошову винагороду.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які б обтяжували покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Відповідно до змісту ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до висновку Верховного Суду, який викладено у постанові від 02 березня 2021 року у справі №721/115/19, для досягнення пропорційності між злочином та покаранням, основним чинником, який має братися до уваги під час визначення виду та міри покарання за злочин, є ступінь його тяжкості та небезпечності. При призначенні покарання судам слід прагнути до справедливості та пропорційності, а будь-які винятки з цієї мети мають бути належним чином обґрунтовані.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу винного, конкретні обставини вчинення злочину, характер та спосіб вчиненого, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи яка вчинила злочин та попередження нових злочинів.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 установлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за час проживання в смт Козача Лопань зарекомендував себе з негативної сторони, про що свідчить характеристика старостату Козачолопанського старостинського округу.

Суд звертає увагу, що обвинувачений зайняв керівну посаду у незаконно створених органах окупаційної влади («заступник голови тимчасової цивільної адміністрації Харківського району Харківської області по економіці та фінансам»), брав участь у заходах, зокрема і публічних, як представник цієї влади. Його активна участь, яка позиціонувалась як позитивна, висвітлювалася на медіа-ресурсах незаконних органів влади.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як основне або додаткове покарання за вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, передбаченихстаттями 111-1,111-2 цього Кодексу, призначається на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Зважаючи на той факт, що суспільна небезпечність таких дій обвинуваченого є очевидною, оскільки особа допомагає агресору створити вертикаль незаконних органів влади і саме така вертикаль є основою функціонування державного механізму загалом, обвинувачений ОСОБА_3 , як громадянин України, вчинив тяжкий злочин проти основнаціональної безпеки України в період встановленого в Україні воєнного стану, суд, враховуючи особу обвинуваченого, його тяжкість, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 5 ст. 111-1 КК України з позбавленням права обіймати певні посади в органах державної влади та/або місцевого самоврядування або органах, що надають публічні послуги, в тому числі посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, та конфіскацією майна, що на думку суду буде відповідати принципам та меті призначення покарання.

Також, суд при прийняття рішення враховує правові висновки, викладені у постанові колегії Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі №753/18479/16-к (провадження №51-520км18) та постанові колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.06.2022 року по справі №171/869/21 (провадження №51-838км22) в частині можливості призначення покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю, з огляду на положення, передбаченіст. 55 КК України.

З указаних правових висновків убачається, що не є перешкодою для призначення покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та обставина, що обвинувачений на момент ухвалення вироку не працює на певній посаді та не проводить діяльність, з використанням можливостей якої (яких) він вчинив кримінальне правопорушення.

У даному випадку суд вважає, що буде справедливим та співмірним покарання особі, яка визнана винуватою у здійсненні колабораційної діяльністі, яке унеможливить певний період часу у майбутньому бути представником державної влади в Україні.

Також, призначаючи покарання суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого і що згідно з ч. 2 ст. 52 КК України конфіскація майна відноситься до додаткових видів покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керується суд.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

У зв`язку з чим, суд згідно вимог п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. 7, 297-2, 323, 368, 370, 374, 376, 394 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України та призначити йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади в органах державної влади та/або місцевого самоврядування або органах, що надають публічні послуги, в тому числі посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією майна, яке є його особистою власністю.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання.

Строк покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади в органах державної влади та/або місцевого самоврядування або органах, що надають публічні послуги, в тому числі посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Документи, що є речовими доказами залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку, яка підлягає врученню обвинуваченому - надсилається захиснику.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та надіслати захиснику.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя ОСОБА_1