ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2422/24
Провадження № 1-кс/210/114/25
У Х В А Л А

іменем України

03 лютого 2025 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

заявника ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді.

Заява мотивована тим, що в провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000022.

Кримінальне провадження слухається одноособово суддею ОСОБА_5 .

Вважає, що суддя ОСОБА_5 не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу, оскільки сім`я дружини ОСОБА_4 близько 50 років проживає по сусідству з будинком сім`ї судді ОСОБА_5 , який вона отримала у спадок від своєї бабусі і батьків. З дружиною ОСОБА_4 вони навчалися в одній школі. З сім`єю ОСОБА_4 та самим ОСОБА_4 по сусідські спілкуються, бачаться один з одним при виконанні робіт по благоустрою прибудинкової території, підтримують добросусідські відносини.

Зазначає, що крім неупередженості, ще у неетично розглядати справу судді ОСОБА_5 відносно сусіда ОСОБА_4 .

Звертає увагу, що попередні відмови в задоволенні відводу судді ОСОБА_5 є примушуванням судді ОСОБА_5 до розгляду вказаного кримінального провадження та порушенням норм моралі, етики та здорового глузду. Зокрема, це є порушенням статті 4 Кодексу суддівської етики, відповідно до якої суддя не має допускати поза процесуальних взаємовідносин з учасниками судового процесу у справі, що перебуває в його/її провадженні.

Тому, заявляє відвід судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000022 від 10.04.2024 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 , кожен окремо, просили задовольнити заяву про відвід.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши заяву з додатками, прийшов до наступного.

Обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні викладені у статтях 75 КПК України та їх перелік є вичерпним.

Так, нормами статті 75 КПК України визначено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Підставою для відводу судді ОСОБА_5 заявником наголошено наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

У цьому випадку, є цілком очевидним, що для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, існує необхідність довести стороною наявність відповідних вищезазначених суб`єктивних та об`єктивних критеріїв (зокрема, особисті переконання та поведінку конкретного судді, які вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах вирішення даної справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав та свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 конвенції має визначатися згідно з (1) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (2) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді. А якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

При цьому, на переконання суду, обставин, які є підставою для відводу судді та передбачені ст. 75 КПК України, заявником не наведено, обґрунтованих та переконливих даних про існування обставин, що викликають сумнів в неупередженості судді під час судового розгляду кримінального провадження не встановлено.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді за недоведеністю існування обставин, які викликають сумнів у її неупередженості.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.75, 80, 81, 370, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду проголошено 05 лютого 2025 року о 10-15 годині.

Суддя: ОСОБА_1