ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 952/76/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
1-кс/624/3/25 Доповідач ОСОБА_2
Апеляційне провадження № 11-сс/818/334/25
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кегичівського районного суду Харківської області від 17 лютого 2025 року про відмову у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 на бездіяльність посадових осіб Берестинського РВП ГУНП в Харківській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Кегичівського районного суду Харківської області від 17.02.2025 у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 на бездіяльність посадових осіб Берестинського РВП ГУНП в Харківській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР відмовлено.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді представник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Кегичівського районного суду Харківської області від 17.02.2025 та зобов`язати службових осіб Берестинського РВП ГУНП в Харківській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою про вчинення відносено ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 КК України.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги представник заявника зазначає, що ухвала слідчого судді необґрунтована, незаконна, винесена з порушенням норм КПК України.

Представник заявника вважає, що вимоги частини 1 статті 214 КПК України не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Повідомлені належним чином про час та місце розгляду апеляційної скарги, заявник ОСОБА_8 не прибув, про причини неприбуття апеляційний суду не повідомив.

Відповідно до вимог частини 4 статті 405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, думку прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував та пояснив, що порушенні в заяві ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення питання знаходяться в площені цивільно-правових відносинах, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Зі змісту заяви ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що він є рідним братом ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час вирішення питання щодо прийняття спадщини, ОСОБА_8 дізнався, що заяву про прийняття спадщини після його брата - ОСОБА_9 , подав невідомий ОСОБА_10 , який нібито є онуком померлого за рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області, яке прийнято на підставі недостовірних, неправдивих відомостей і неправдивих показах свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у зв`язку з чим просив внести відповідні відомості до ЄРДР.

Відмовляючи у задоволенні скарги представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , слідчий суддя виходив з того, що заява ОСОБА_8 за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить жодних даних про вчинення злочинів, а саме заволодіння чужим майном чи придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою, вчинено в особливо великих розмірах або організованою групою, а також введення в оману суд або інший уповноважений органу, а є ніщо інше, як незгода з рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області, яким встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є дідом ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З таким висновком слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований КПК України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено статтею 303 КПК України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

За приписами частини 1 статті 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Відповідно до статті 2 КПК України, основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стадія ж ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про кримінальне правопорушення, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

Положеннями КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки).

Так, в силу вимог частин 1 та 2 статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається в тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення, які можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).

Разом з цим, якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не підлягають внесенню до ЄРДР.

Наведений вище підхід узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 30.09.2021 у справі №556/450/18 (провадження № 51-4229км20), відповідно до якої слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.01.2019 у справі №818/1526/18 (провадження №11-1263апп18) також наголосила на тому, що в межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28.05.1985, одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

Дослідивши зміст поданої 20.01.2025 заяви ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення скарги представника заявника на бездіяльність посадових осіб Берестинського РВП ГУНП в Харківській області, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що між сторонами складись цивільно-правові відносини, щодо прийняття спадщини та зводяться до незгоди з рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 23.12.2024 про встановлення факту батьківства, і в даному кримінальному провадженні відсутні ознаки злочинів, передбачених частиною 4 статті 190, або статтею 384 КК України.

Під час апеляційного розгляду, представник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 підтвердив, що ОСОБА_8 оскаржено рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 23.12.2024 в апеляційному порядку, з огляду на його незаконність.

Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги, що оскаржувана ухвала слідчого суді винесена з порушенням вимог КПК України, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними та такими, що не є підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись статтями 303, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кегичівського районного суду Харківської області від 17 лютого 2025 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді: