25.12.2024 Єдиний унікальний номер 205/7173/24
1-кп/205/912/24
Провадження №1-кп/205/912/24
Справа №205/7173/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року Ленінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000507 від 10 квітня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Донецька, громадянина України, освіта середня, не одруженого, раніше неодноразово засудженого, останній раз: 31.08.2023 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ст.185 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки, офіційно не працевлаштованого, проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи обізнаним, що згідно з Указом Президенка України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан та вчиняючи злочин повторно, 30 квітня 2024 року, близько 07 години 45 хвилин, перебував за адресою: м.Дніпро, пр.Івана Мазепи 53/А, де побачив автобус «БАЗ А-079», р/н НОМЕР_1 , в якому знаходилась чоловіча сумка, чорного кольору, яка належить потерпілому ОСОБА_5 , після чого у нього виник злочинний умисел на крадіжку чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 , в той же день та час, перебуваючи у зазначеному вище місці, діючи таємно, із корисливих міркувань, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, відкрив водійські двері автобуса, які потерпілий зачинив не до кінця та проник в салон, звідки викрав майно ОСОБА_5 , а саме: чоловічу сумку, яка не має матеріальної цінності, в якій знаходився мобільний телефон «Samsung A03», BLUE/32GB, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , вартістю 3067 грн., після чого з місця злочину зник, завдавши потерпілому майнову шкоду на зазначену суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся і пояснив суду, що дійсно, при зазначених в обвинувальних актах обставинах, будучи обізнаним про введення на території України воєнного стану, 30 квітня 2024 року, близько 08 години, перебуваючи біля буд.53/А по пр.Івана Мазепи, він побачив в автобусі «БАЗ», двері якого не були зачинені, чоловічу сумку, яку вирішив викрасти. Після цього, скориставшись тим, що в автобусі нікого не було та за його діями ніхто не спостерігає, він через незачинені двері проник до салону, звідки викрав чоловічу сумку, в якій знаходився мобільний телефон «Samsung A03», вартістю 3067 грн. та з місця злочину зник, завдавши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на зазначену суму.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит потерпілого та свідків в судовому засіданні, а також дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у сховище.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше засуджений, під наглядом у лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченими ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що покаранням необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 , а також попередження нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачене законом, судом не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31.08.2023 року був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і засуджений до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки в період якого знову вчинив новий злочин, у зв`язку з чим суд вважає необхідним призначити йому покарання за правилами ст.71 КК України, частково приєднавши до призначеного покарання не відбутий строк покарання за вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31.08.2023 року.

На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта при проведенні експертиз у сумі 378,64 грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутого строку покарання за вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31 серпня 2023 року у вигляді одного місяця позбавлення волі, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років та один місяць.

Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з 31 травня 2024 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_4 залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи №38-24 від 24 травня 2024 року в розмірі 378 гривень 64 копійки.

Речові докази по справі:

- компакт-диск з відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження.

- мобільний телефон «Samsung A03», BLUE/32GB, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 залишити у потерпілого ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1