Провадження №: 1-кп/755/475/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" грудня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000682 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хабаровськ, російської федерації, українця, громадянина України, з вищою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Артемівськ, Донецької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

З офісу Генерального прокурора до Дніпровського районного суду м. Києва 22.10.2020 року надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000682 відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, переданий на розгляд судді ОСОБА_1 та ухвалою суду від 26 жовтня 2020 року у даному кримінальному провадження призначено підготовче судове засідання на 11.11.2020 року.

В судовому засіданні 05.12.2024 року обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожен окремо, заявили клопотання про закриття провадження у зв`язку із закінченням строків притягнення їх до кримінальної відповідальності. Відповідно судом було роз`яснено обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до відповідальності не відноситься до реабілітуючих обставин за якими особа визнається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, відновлюється її репутація, гідність, а також не тягне за собою відшкодування (компенсацію) шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду (ст. 130 КПК). Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожен окремо, надали згоду на закриття кримінального провадження з цих підстав, вказавши, що розуміють наслідки.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_7 підтримав заявлене клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , що поставлене судом на обговорення та просив його задовольнити, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого злочину у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження відносно нього на підставі ст. 49 КК України. При цьому просив врахувати п. 2.2. Рішення Конституційного Суду України № 3-р(II)/2022 від 08 червня 2022 року.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 підтримав думку захисника ОСОБА_7 .

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявленого клопотання, вказав, що кримінальне провадження відносно обвинувачених може бути закрито та звільнено обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, а ч. 1 ст. 337 КПК України передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України, за яким обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , класифікується відповідно до ст. 12 КК України, як нетяжкий злочин. Максимальний строк покарання за вказаною статтею становить до п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

- два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

- три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

- п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

- десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

- п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

В силу вимог п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005р. № 12 встановлено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду, та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Вчинення кримінального правопорушення, згідно обвинувального акта, обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 інкриміновано в період з вересня 2017 року по травень 2018 року, тобто з часу вчинення кримінального правопорушення на час заявлення обвинуваченими клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, з незалежних від суду причин сплинуло 7 років.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При цьому, в постанові від 25 лютого 2021 року в справі № 192/3301/16-к Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду вказав, що системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Також Суд враховує, що в постанові від 24 травня 2021 року у справі № 522/2652/15-к Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у т.ч. зауважив, що суддя районного суду при постановленні ухвали, відповідно до ст. 372 КПК України, не повинен був вирішувати питання про встановлення вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26 березня 2020 року у справі № 730/67/16-к вказав, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення йому судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Наведені Верховним Судом умови судом також було дотримано, а тому суд не пов`язує в цій справі таке звільнення із фактом визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, або ж з фактом його відсутності.

Відповідно розглядаючи указане питання по суті лише щодо дійсності підстав для закриття провадження, без аналізу питання про встановлення вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, суд відмічає таке.

З аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, слідує, що строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Вказаною нормою встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстави такого звільнення, правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.

З урахуванням того, що Об`єднана палата ККС ВС у справі № 328/1109/19 сформувала висновок щодо застосування норми права - положень ст. 49 КК України: особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК України диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

У постанові від 12 вересня 2022 року в справі № 203/241/17 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зауважила, що особа звільняється судом від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності незалежно від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття тощо, тобто, по суті, від особи взагалі не вимагається визнання своєї винуватості шляхом здійснення будь-яких активних дій.

Крім того, згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження щодо неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України, див. те ж саме рішення об`єднаної палати).

У судовому засіданні встановлено, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, яке вчинили ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не зупинявся та не переривався, у зв`язку із чим строк притягнення останніх до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 358 КК України закінчився.

Таким чином, судом встановлені підстави для звільнення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків притягнення їх до кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вище зазначене, суд вважає за необхідне клопотання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про звільнення їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

За таких обставин, беручи до уваги наведене, суд вважає, що обвинувачені підлягають звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, та із закриттям даного кримінального провадження.

Що стосується питання про стягнення з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 процесуальних витрат, суд приходить до наступного.

Відповідно до висновку ОП ККС Верховного Суду, викладеного у постанові від 12.09.2022 року у справі № 203/241/17: якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 44, 49 КК України, ст. ст. 284, 285, 369-372 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звільнити від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.07.2020 року за № 0000682 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звільнити від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.07.2020 року за № 0000682 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.07.2020 року за № 0000682 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України -закрити.

Вартість експертиз, а саме: судової експертизи № 19/17/3-54/СЕ/19 від 08.04.2020 року у розмірі 7 536, 48 гривень, судової експертизи № СЕ-19-20/11492-ПЧ від 10.06.2020 року у розмірі 18469,85 гривень, судової експертизи № СЕ-19-20/11630-ПЧ від 02.06.2020 року у розмірі 7845,60 гривень-віднести на рахунок держави, на підставі висновку ОП ККС Верховного Суду, викладеного у постанові від 12.09.2022 року у справі № 203/241/17.

Речові докази у кримінальному провадженні відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 14 листопада 2019 року зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: