Справа № 227/2187/23
В И Р О К

іменем України

28 січня 2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000282, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Луковська, Моздокського району, Північно Осетинської АР, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, холостого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого:

- 06 грудня 2022 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 2 роки, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;

- 20 грудня 2024 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 17000 грн. штрафу;

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи засудженим 06 грудня 2022 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, згідно ст.ст. 75, 76 КК від відбування покарання звільнений з іспитовим строком в 1 рік, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР із подальшими змінами та доповненнями, Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» із подальшими змінами та доповненнями, Наказу МОЗ України № 188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» із подальшими змінами та доповненнями, будучи особою, засудженою протягом року за статтею 309 КК України, вчинив кримінальне правопорушення пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, за наступних обставин.

Так 17 липня 2023 року ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , виявив дикоростучі рослини коноплі та зрізав п`ять верхівок конопель, таким чином придбавши наркотичний засіб. Після чого ОСОБА_4 вказані рослини коноплі повісив на проволоку, натягнуту між деревами на території вказаного домоволодіння, де вони висохли, таким чином виготовивши наркотичний засіб, та почав зберігати їх у вказаному місці для власного вживання без мети збуту.

20 липня 2023 року в період з 11:05 год. до 13:02 год., працівниками поліції ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, на підставі ухвали слідчого судді Добропільського міськрайонного суду від 14 липня 2023 року проведено обшук території подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , яке перебувало у фактичному володінні ОСОБА_4 , де під час обшуку виявлено рослини коноплі, яка містить наркотичний засіб канабіс, обіг якого обмежено та маса якого становить 41,35 г, і який ОСОБА_4 за вищевказаних обставин незаконно придбав, виготовив та зберігав для особистого вживання без мети збуту, будучи особою, засудженою протягом року за статтею 309 КК України.

ОСОБА_4 під час допиту в судовому засіданні підтвердив фактичні обставини вчинення інкримінованих йому діянь. Показав, що хазяїн дозволив йому користуватися домоволодінням за адресою: АДРЕСА_3 , і він вирощував на огороді кукурудзу для кролів. На огороді також росла дикоростуча конопля, яку він не висаджував і не обробляв, однак вирішив спробувати її вжити. Для цього він вирвав п`ять рослин та повісив їх сушитися в дворі на проволоці, натягнутій між деревами. Зазначає, що коноплю сушив виключно для особистого вживання без мети збуту. При цьому ОСОБА_4 заперечує факт вчинення ним злочину, оскільки конопля є дикорослою і на його враження не містить в собі наркотичних засобів. Зазначає, що він цю висушену коноплю пробував курити і та виявилася «ніякою» (мовою оригіналу).

Попри заперечення обвинуваченим, винуватість ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому злочину повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Згідно протоколу обшуку, 20 липня 2023 року в період часу з 11:05 год. до 13:02 год. слідчим поліції на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . Під час обшуку на території домоволодіння виявлено та вилучено верхівки п`яти рослин, схожих на рослину коноплі, які висіли на мотузці і які зі слів ОСОБА_4 він зірвав в городі з метою подальшого вживання.

В судовому засіданні досліджено відеозапис обшуку та встановлено, що він містить як сам факт виявлення під час обшуку вказаних рослин, схожих на коноплю, так і зазначені у протоколі пояснення ОСОБА_4 щодо їх походження та призначення.

Відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/105-23/2513-НЗПРАП від 09 серпня 2023 року, надана на експертизу речовина загальною масою 67,993 г містить особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 46,57 г та речовину масою 21.36 г, яка до наркотичної засобів не відноситься. Маса канабіса, в перерахунку на суху речовину, складає 41,36 г.

Постановою слідчого від 10 серпня 2023 року залишки вилученого у ОСОБА_4 наркотичного засобу визнані речовим доказом.

За протоколом проведення слідчого експерименту від 25 серпня 2023 року, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: Донецька обл., Покровський р-н, смт. Водянське, вул. Чапаєва, буд. 22, показав, де саме він зірвав п`ять рослин коноплі та де їх повісив сушитися для подальшого особистого вживання.

Оцінюючи докази, суд керується вимогами ст. 94 КПК України, за якими суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Надаючи оцінку допустимості досліджених судом доказів, суд виходить з того, що сторони зауважень щодо допустимості таких доказів не висловили і покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_4 докази визнаються допустимими як такі, що отримані належними особами, з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, без істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та зафіксовані у належній процесуальній формі.

Фактично сторона захисту оспорює не допустимість, а достовірність висновку експерта в тій частині, що вилучені у ОСОБА_4 висушені рослини коноплі є наркотичним засобом.

Суд виходить з того, що вказаний висновок є достатньо повним та мотивованим, складений з дотриманням вимог статей 101, 102 КПК України, кваліфікованим судовим експертом із відповідною освітою та стажем роботи, який згідно вимог Закону України «Про судову експертизу», ст. 69 КПК України внесений до реєстру атестованих судових експертів Міністерства юстиції України, попереджений про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України, і суд не вбачає підстав ставити вказаний висновок під сумнів.

Суб`єктивні відчуття ОСОБА_4 щодо кількості наркотичного засобу в коноплі під час її куріння не є підставою для заперечення відповідного висновку експерта і судом відхиляються.

Заперечення обвинуваченого в судових дебатах з приводу того, що він коноплю сушив для годування кролів, спростовуються оціненими в сукупності:

- його ж показами в судовому засіданні з приводу того, що він не тільки сушив частини рослини коноплі для власного вживання, а й навіть пробував її курити, відповідними твердженнями;

- відповідними поясненнями ОСОБА_4 під час проведення обшуку, за якими виявлені під час обшуку висушені частини рослин коноплі він зірвав в городі з метою подальшого вживання;

- підтвердженням обвинуваченим факту зберігання висушених частин коноплі для особистого вживання;

- фактичними обставинами, встановленими під час проведення обшуку, а саме тим, що на огороді було виявлено 276 рослин дикорослої коноплі, а висушив ОСОБА_4 частини лише п`яти таких рослин, що очевидно достатньо для особистого вживання, однак недостатньо для вигодовування кролів.

Таким чином, вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки останній, діючи умисно, вчинив незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за статтею 309 КК України.

Помилкова юридична кваліфікація ОСОБА_4 свої діянь не скасовує наявність в його діяннях складу відповідного злочину та не є підставою для його звільнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим нетяжким злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості спричинених наслідків, обсяг наркотичного засобу, який є предметом кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого.

Останній є особою раніше судимою за вчинення аналогічних злочинів, новий злочин вчинив в період іспитового строку, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, проживає разом з матір`ю похилого віку, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває.

У якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому, в обвинувальному акті зазначене щире каяття.

Суд враховує роз`яснення, викладені у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», за якими щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання.

Обвинувачений в суді свою провину не визнав, не висловив щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що виявлю чає наявність щирого каяття.

Інші обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, а також обставини, що його обтяжують, судом не встановлені і на такі обставини сторони не посилаються.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, оскільки штраф через відсутність у ОСОБА_4 постійного джерела доходу не буде дієвим, підстави для призначення покарання, більш м`якого, ніж передбачено законом, судом не встановлені і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

До матеріалів кримінального провадження долучено копію вироку Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська від 20 грудня 2024 року, яким ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України засуджено до штрафу у розмірі 17000 грн.

За повідомленням Філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, ОСОБА_4 перебуває на обліку у відділенні № 15 станом і на теперішній час.

Оскільки злочин за цим вироком вчинено ОСОБА_4 до постановлення останнього вироку, покарання за сукупністю кримінальних правопорушень підлягає призначенню з дотриманням правил ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Окрім цього, до матеріалів кримінального провадження долучено копію вироку Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06 грудня 2022 року, яким ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України засуджено до обмеження волі строком на 2 роки та звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

Оскільки злочин за цим вироком вчинено ОСОБА_4 після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття призначеного за ним покарання (в період іспитового строку), остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю вирків підлягає призначенню за правилами ст. 71, ч. 3 ст. 78 КК України шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

При цьому, з дотриманням вимог ст. 72 КК України менш суворий вид покарання у виді обмеження волі підлягає переведенню у більш суворий позбавлення волі, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 раніше не обирався і клопотання про його обрання до набрання вироком законної сили не заявлялися.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно вимог ст. 100 КПК України речові докази у вигляді залишків наркотичного засобу, вилученого у ОСОБА_4 , підлягають знищенню.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначеним покаранням поглинути покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 20 грудня 2024 року та призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково у виді 6 (шести) місяців обмеження волі, які згідно вимог ст. 72 КК України відповідають 3 (трьом) місяцям позбавлення волі, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06 грудня 2022 року та остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 3 (три) місяці.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання обраховувати з часу приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) гривні.

Речові докази залишки вилученого у ОСОБА_4 наркотичного засобу, які зберігаються у ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області (порядковий номер 306), знищити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

28.01.2025