справа № 361/3113/25
провадження № 1-кп/361/122/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2025 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000142 від 26.01.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого : АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, спеціальність - слюсар, офіційно не працевлаштованого, інвалідності не має, не одруженого, утриманців не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.01.2025 близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував за адресою мешкання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а саме: АДРЕСА_1 , де на фоні раптово виниклих неприязних відносин та стану алкогольного сп`яніння, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на вбивство свого знайомого ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_7 та бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 , того ж дня, близько 23 години 20 хвилин, під час спору, знаходячись в кімнаті будинку, який розташована за адресою: АДРЕСА_1 , наніс ножем різану рану на передній поверхні шиї ОСОБА_7 по центру, справа та зліва, яка відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (по відношенню до живих осіб), а також наніс цим ножем один удар у область шиї потерпілого ОСОБА_7 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення шиї з ушкодженням яремної вени та розвитком крововтрати, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя, від якого потерпілий ОСОБА_7 помер на місці.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину винним себе визнав повністю та пояснив, що під час вживання алкогольних напоїв ОСОБА_7 дістав з кишені ножа, дав цього ножу обвинуваченому та почав провокувати, питаючи, чи «слабо» йому вбити людину, ОСОБА_4 в цей час був вже сильно випившим, взяв ножа та вдарив ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_4 побачив, що ОСОБА_10 впав і може померти, обвинувачений позвав ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які відпочивали в цей час в сусідній кімнаті за грубою, та попросив їх викликати швидку медичну допомогу. Повідомив суду, що щиро кається за скоєне, однак раз так вийшло - готовий нести покарання, просив вибачення у потерпілого та просить суд призначити мінімальне покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні на суворому покаранні не наполягав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені злочину за пред`явленим обвинуваченням, крім її визнання останнім, підтверджується сукупністю достатніх достовірних даних, здобутих за допомогою доказів, що зібрані з дотриманням встановленого порядку відповідно до КПК України.

Дослідженими даними електронного рапорту ЄО №3390 про прийняття 25.01.2025 о 23-22 годині повідомлення зі служби 102 про те, що в АДРЕСА_1 в приватному будинку поруч з магазином «Постола», після сумісного вживання алкоголю знайомий на імя ОСОБА_11 ножем перерізав горло чоловіку ОСОБА_12 . При відпрацюванні події працівниками поліції за вказаною адресою в приватному будинку було виявлено тіло чоловіка без ознак життя з слідами насильницької смерті, ОСОБА_4 був затриманий на місці події.

Протоколом огляду місця події від 26.01.2025 та фото таблицею до нього, згідно якого за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено труп ОСОБА_7 з різаною раною шиї. В протоколі зафіксовано місце розташування трупа людини з детальним описом навколишньої обстановки, наявність речей, які знаходяться в кімнатах та виявлення, вилучення та опечатування речей під час огляду, в тому числі змиви з предметів зі слідами речовини бурого кольору, ніж з зі слідами речовини бурого кольору. Наявний додаток до протоколу - відеозапис, в судовому засіданні не досліджувався за клопотанням учасників судового провадження.

Постановою про визнання предметів речовими доказами від 26.01.2025 виявлені та вилучені в ході проведення огляду 26.01.2025 за адресою: АДРЕСА_1 ,предмети згідно опису, в тому числі змиви з предметів зі слідами речовини бурого кольору, предмет, зовні схожий на ніж зі слідами речовини бурого кольору визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000142 від 26.01.2025, на зазначені в постанові речі ухвалами слідчого судді від 28.01.2025 накладено арешт.

Протоколами проведених 26.01.2025 слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , під час проведення якого кожен із свідків окремо на місці події показали та розповіли про обставини події, а саме як вони вживали алкогольні напої разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , в подальшому ОСОБА_15 та ОСОБА_16 пішли відпочивати за піч, а ОСОБА_17 та ОСОБА_10 продовжували вживати алкогольні напої. Через деякий час вони почули, як ОСОБА_17 просив викликати швидку та поліцію, вони вийшли та побачили ОСОБА_17 на стільці та ОСОБА_10 на підлозі в калюжі крові, після чого ОСОБА_9 викликав поліцію та швидку медичну допомогу.

В протоколі проведення слідчого експерименту від 26.01.2025 за участю підозрюваного ОСОБА_4 зафіксовано, як останній, в присутності свого захисника адвоката ОСОБА_5 , детально розповів та показав на місці події обставини того, як він вживав спиртні напої зі своїм знайомим ОСОБА_18 , в ході застілля останній дістав ніж та передав підозрюваному в руки та запевнив останнього, що він не зможе його вбити цим ножем. Після цього підозрюваний наніс ножем поріз в області шиї ОСОБА_18 , після чого той ліг на підлогу, з шиї йшла кров, в подальшому свідки викликали поліцію та швидку медичну допомогу.

Згідно висновків експерта №97 від 18.03.2025, №01/87 від 19.03.2025, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 виявлені : колото-різана рана на лівій боковій поверхні шиї (рана №2); раньовий канал, що відходить від рани у напрямку зверху-донизу, дещо зліва-направо та спереду-назад, довжиною 4 см., по ходу якого ушкоджуються шкіра, мя`кі тканини шиї та ліва яремна вена, раньовий канал закінчується в м`яких тканинах шиї; малокрів`я внутрішніх органів; різана рана на передній поверхні шиї по центру, справа та зліва у верхній третині (рана №1), в ділянці якої ушкоджуються шкіра та м`які тканини шиї. Смерть ОСОБА_7 настала від колото-різаного поранення шиї з ушкодженням яремної вени та розвитком крововтрати. Колото-різане поранення шиї з ушкодженням яремної вени та розвитком крововтрати відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя, та знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Різана рана на передній поверхні шиї по центру справа та зліва відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (по відношенню до живих осіб). Виявлені тілесні ушкодження утворилися прижиттєво, від дії плаского предмету з колюче-ріжучими властивостями. При судово-токсикологічному дослідженні в крові і сечі трупа гр. ОСОБА_7 , 1987 р.н., виявлено етиловий спирт в концентрації : в крові 3,73%о, в сечі - 3,93%о, що при житті могло відповідати тяжкому отруєнню алкоголем.

Із висновку експерта №35 від 29.02.2025 вбачається, що у крові ОСОБА_4 , 1972 р.н., виявлено етиловий спирт в концентрації : в крові 2,36%о, метилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №72 від 12.03.2025 ОСОБА_4 у період скоєння кримінального правопорушення на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, під час інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_4 під час проведення обстеження ознак психічного захворювання не виявлено. ОСОБА_4 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_4 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, потребує лікування від цього захворювання на загальних підставах, протипоказань до такого лікування у нього не виявлено. Даних за наркотичну залежність не виявлено.

В суду немає підстав сумніватися в достовірності всіх проведених експертиз, оскільки вони проведені з дотриманням встановленого процесуального порядку, компетентними особами, що володіють спеціальними знаннями для вирішення поставлених перед ними питань. Висновки експертиз ніким з учасників судового провадження не оспорюються, не суперечать іншим зібраним доказам, достовірність яких встановлена судом та які підтверджують винуватість ОСОБА_4 у скоєні даного кримінального правопорушення.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.01.2025, ОСОБА_4 фактично затримано 25.01.2025 о 23 год. 40 хв., в присутності захисника ОСОБА_5 , під час якого було виявлено та вилучено: куртку чорного кольору, штани джинси синього кольору та ботинки чорного кольору, в які був одягнутий ОСОБА_4 , останньому вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

Інші досліджені судом та долучені до матеріалів справи документи з матеріалів кримінального провадження (Витяг з ЄРДР,заяви ОСОБА_8 про дозвіл працівникам поліції на огляд місця події та проведення слідчих експериментів, постанови, ухвали слідчих суддів про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та подальше його продовження, супровідні листи, та інші), не підтверджують і не спростовують винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, однак підтверджують дотримання кримінального процесуального законодавства при проведенні досудового розслідування та допустимість отриманих в ході його проведення доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

"Стандарт доведення поза розумним сумнівом" означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Вищезазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки у відповідності до ст.ст. 84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані в порядку, передбаченому Конституцією та КПК України.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.02.2003 № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров'я особи» вирішуючи питання про те, з яким (прямим чи непрямим) умислом діяв винуватий, тобто для з`ясування змісту і спрямованості умислу, необхідно зважати на сукупність всіх обставин учиненого діяння і враховувати не тільки поведінку винуватого до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, кількість, характер і локалізацію поранень (поранення життєво важливих органів), заподіяних потерпілому, причин припинення злочинних дій, а й спосіб вчинення злочину, засоби і знаряддя злочину.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_4 під час вживання алкогольних напоїв з ОСОБА_7 умислу на вбивство, суд виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховує спосіб вчинення та знаряддя злочину - ніж, характер та локалізацію ударів, зокрема, нанесення ударів ножем саме в область шиї потерпілого, тобто в життєво важливий орган, що дає підстави для висновку про те, що він діяв з прямим умислом на позбавлення останнього життя на грунті побутового пияцтва.

Умисне поранення життєво важливих органів потерпілого, внаслідок чого сталася смерть, судова практика розцінює як свідчення умислу винного на позбавлення життя і кваліфікує такі дії як умисне вбивство.

Таким чином, всі досліджені у судовому засіданні докази - логічні, послідовні, не містять протиріч, переконливі як кожен окремо, так і їх сукупність у взаємозв'язку. Жоден із них не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування, а тому, беручи до уваги покази обвинуваченого, який в судовому засіданні підтвердив факт спричинення потерпілому тілесного ушкодження від якого настала його смерть, суд дійшов висновку, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яка передбачає відповідальність за умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином проти життя і здоров`я особи, які Конституцією України віднесені до найвищих соціальних цінностей; обставини кримінального правопорушення, незворотні і непоправні наслідки злочинних дій обвинуваченого у виді смерті людини, данні про особу винного, який судимостей не має, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за категорією «кривдник» на профілактичному обліку в Броварському РУП ГУНП в Київській області не перебуває, за місцем проживання характеризувався як особа, на яку скарг не надходило, офіційно не працевлаштованого та на обліку для працевлаштування не перебуває, на обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючою обставиною суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Судом також приймається до уваги ставлення обвинуваченого до скоєного, поведінка ОСОБА_4 після злочину, що відображала прояв усвідомлення вини, так як він повідомив про скоєне діяння свідкам та просив їх зателефонувати в поліцію та викликати швидку медичну допомогу, як під час досудового слідства так і в суді надавав правдиві покази щодо обставин скоєння злочину, чим активно сприяв його розкриттю, в судовому засіданні під час розгляду справи просив вибачення у потерпілого та виразив свою готовність нести відповідальність за скоєне діяння.

При призначенні покарання обвинуваченому, враховуючи особливо тяжку ступінь вчиненого злочину, зазначені вище дані, що характеризують особу винного, наявність як пом`якшуючих, так і обтяжуючої вину обставин, беручи до уваги позицію прокурора, потерпілого, який на суворому покарання не наполягав, захисника, який просить призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 115 КК України, конкретні обставини справи та критичне ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до скоєного, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів призначити йому покарання у виді позбавлення волі в наближених до мінімальних межах санкції кримінального закону, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

На думку суду таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Визначаючи відповідно до п. 2 ч. 4 ст. ст. 374 КПК України початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в п.п. 46, 47 Рішення по справі «Руслан Яковенко проти України» (заява №5425/11, статус остаточного 04.09.2015), згідно якої відлік строку відбування покарання особою, засудженою судом першої інстанції, тоді як вирок не набрав законної сили, розпочинається після ухвалення вироку, адже особа вважається такою, що засуджена компетентним судом, а попереднє ув'язнення у розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Таким чином, попереднє ув`язнення не є покаранням, оскільки особа перебуває в місцях ув`язнення ще до постановлення вироку. Водночас перебування особи в умовах ізоляції від суспільства за характером обмежень, покладених на особу, фактично прирівнюється до позбавлення волі як виду покарання. Тому відповідно до норм кримінального права суди повинні обов`язково зараховувати попереднє ув`язнення у строк покарання, що призначається судом, а не враховувати цей строк, призначаючи покарання (Постанова ВС від 30.08.2018 у справі № 320/5924/16-к).

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України та ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» ОСОБА_4 в строк відбуття покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення, а саме строк затримання з 25.01.2025 та строк тримання останнього під вартою із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, враховуючи вимоги ст.ст.131-132,177,178 КПК України слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

В той же час, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини щодо неможливості утримання особи під вартою без визначення кінцевого строку такого утримання, що призводить до правової невизначеності прав такої особи (рішення від 09.01.2015 у справі Чанев проти України), суд вважає за доцільне визначити кінцевий можливий строк утримання обвинуваченого під вартою, який не перевищує 60 днів.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Документально підтверджені витрати на залучення експертів слід стягнути на користь держави з обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування накладеного в межах даного кримінального провадження арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 369-378 КПК України, ч. 1 ст. 115 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 рахувати з дня ухвалення вироку з 10.04.2025, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання час його попереднього ув`язнення (тримання під вартою) з 25.01.2025 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити незмінним до набрання вироком законної сили, однак не більше шестидесяти днів по 08.06.2025 включно.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 1989,75 грн.

Зняти арешт накладений, на підставі ухвал слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 28.01.2022 на : курточку, чорного кольору, яку поміщено до картонної коробки № 2;штани (джинси), синього кольору, які поміщено до паперового конверту № 6;ботинки, чорного кольору, які поміщено до картонної коробки № 1;предмет ззовні схожий на ніж зі слідами РБК, що поміщено до паперового конверту;змив РБК з клинка ножа, який поміщено до паперового конверту, змив РБК з підлоги, який поміщено до паперового конверту; скляні чарки під умовним позначенням №1 та №2, які поміщені до паперових конвертів; два мобільні телефони марки «Nokia» та «Texst», що поміщено до спеціального пакету WAR1287684 (здано до кімнати зберігання речових доказів).

Речові докази по справі :

-мобільні телефони марки «Nokia» та «Texst», що поміщені до спеціального пакету WAR1287684 (здано до кімнати зберігання речових доказів) повернути власнику за належністю;

-змиви з лівої та правої руки ОСОБА_4 ; предмет ззовні схожий на ніж зі слідами РБК, зразок крові ОСОБА_19 , зразок букального епітелію ОСОБА_4 , курточку, чорного кольору, штани (джинси), синього кольору, зрізи нігтів з лівої та правої руки ОСОБА_4 , зрізи нігтьових пластин з лівої та правої руки ОСОБА_19 , змив РБК з клинка ножа, змив РБК з підлоги, кофтина з підлоги з РБК, ботинки, чорного кольору, які поміщено до картонної коробки № 1 знищити після вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1