Справа № 190/2735/24
Провадження №1-в/190/487/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.П`ятихатки справу за поданням Державної установи "П`ятихатська виправна колонія (№122)" про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гатище, Вовчанського району Харківської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, в останнє:

-29.07.2021 року Великобурлуцьким районним судом Харківської області за ст.185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України,

встановив:

До П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшло подання Державної установи "П`ятихатська виправна колонія (№122)" про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_4 .

Представник Державної установи «П`ятихатська виправна колонія (№122)» та засуджений в судове засідання, проведення якого було призначене в режимі відеоконференції з Державною установою «П`ятихатська виправна колонія № 122», не з`явились, про місце та час слухання справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи без їхньої участі, подання підтримали та просять його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, пославшись на те, що засуджений своє виправлення на теперішній час не довів, а тому у задоволенні подання просив відмовити.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали, які характеризують особу засудженого, вважає, що подання ДУ "ПВК (№122) "про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_4 , не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Великобурлуцького районного суду Харківської області від 29.07.2021 року за ст.185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі; строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

Початок строку відбування покарання 20.01.2022 року, кінець строку відбування покарання 20.01.2026 року.

Засуджений ОСОБА_4 з 20.01.2022 року по 12.02.2022 року відбував покарання в ДУ «Харківський слідчий ізолятор »;

з 12.02.2022 року по 26.03.2022 року відбував покарання в ДУ «Покровська виправна колонія (№17)»;

з 26.03.2022 року по 01.04.2022 року - в ДУ «Харківський слідчий ізолятор»;

з 01.04.2022 року по 17.03.2023 року - ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)»;

з 17.03.2023 року по 10.07.2024 року - ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)»;

з 10.07.2024 року по 26.07.2024 року - ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)»;

з 26.07.2024 року по 13.08.2024 року - ДУ «Дніпровська установа ВК (№4)»;

з 13.08.2024 року по 11.10.2024 року - ДУ «Софіївська ВК (№45)».

З 11.10.2024 року по 23.10.2024 року відбував покарання на дільниці карантину та діагностики ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)».

З 23.10.2024 року і по теперішній час перебуває на дільниці ресоціалізації ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)». В поданні зазначено, що ОСОБА_4 провину визнав у повному обсязі, але не до кінця розуміє наслідки вчиненного кримінального правопорушення для потерпілої сторонни. В установі працевлаштований робітником з благоустрою території медичної частини в міру своїх фізичних можливостей та стану здоров`я. Під час тримання в місцях попереднього ув`язнення не допускав порушень встановленого порядку відбування покарання. За час відбуття покарання має 2 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці (22.01.2024 року та 22.04.2024 року), стягнень не має. На даний час дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, з адміністрацією установи тактовний та ввічливий.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_4 , який зроблено комісією ДУ "П`ятихатська виправна колонія №122", - засуджений довів своє виправлення та має бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Однак, зважаючи на ті обставини, що засуджений ОСОБА_4 за весь час відбування покарання має 2 (два) заохочення і лише в 2024 році, стягнень не має, не підтверджують того, що засуджений став на шлях виправлення, адже лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_4 зазнає позитивних змін.

Суд, оцінюючи у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, вважає, що процес виправлення ОСОБА_4 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства.

Сам по собі факт дотримання засудженим порядку і режиму утримання під час перебування в колонії, є його обов`язком, і не може достатньо переконливо свідчити про те, що засуджений довів своє виправлення.

Таким чином, суд вважає неможливим застосування до засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, так як останній не довів свого виправлення. Умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку є передчасним.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд,-

ухвалив:

Відмовити в задоволені подання Державної установи «П`ятихатська виправна колонія (№122)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1