Справа №: 398/4460/22
провадження №: 1-кп/398/116/24
УХВАЛА

Іменем України

"11" грудня 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000916 від 09.07.2022 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не військовозобов`язаного, неодруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-14.02.2002 Олександрійським районним судом Кіровоградської області за ст.185 ч.3 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим строком 2 роки;

-13.05.2004 Апеляційним судом Кіровоградської області за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185 КК України, на підставі статті 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 14 років. На підставі статті 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 років. Звільнений згідно ухвали Жовтневого районного суду міста Харкова від 03.02.2016, на підставі ч.5 ст.72 КК України, за відбуттям строку покарання (судимість не погашена),

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не військовозобов`язаного, неодруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000916 від 09.07.2022 року, відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Ухвалою суду від 25.11.2024 року за клопотанням захисника ОСОБА_7 повторно надано судове доручення Директору ТУ ДБР провести перевірку фактів, зазначених в усній заяві обвинуваченого ОСОБА_6 , зроблені ним у судових засіданнях 21.03.2023 року та 04.04.2023 року щодо застосування до останнього недозволених методів слідства, з дотриманням вимог ст. 214 КПК України з внесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вищевказаними фактами (том8 а.с.49-50).

Копію вказаної ухвали для організації виконання направлено до ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві (том8 а.с.51, 66).

Відомості про результати перевірки та прийняте процесуальне рішення до Олександрійського міськрайонного суд Кіровоградської області до теперішнього часу не надходили.

11.12.2024 року до суду надійшли клопотання прокурора про продовження обвинуваченим застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (том8 а.с.197-209).

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно обвинувачених строком на 2 місяці підтримав. Наголошує на тому, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу обвинуваченим, зазначені у ч.1 ст.177 КПК України на теперішній час продовжують існувати та не зменшились. Розгляд справи триває. Оскільки строк дії запобіжного заходу спливає, а до спливу цього строку судове провадження не може бути завершене з об`єктивних причин задля гарантування виконання обвинуваченими передбачених ст.194 КПК України обов`язків, просить його клопотання задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_8 подав заяву про проведення судового розгляду справи у його відсутність.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечує проти задоволення клопотання прокурора. Вважає, що прокурором не доведено наявність жодного з ризиків зазначених в ст.177 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 вважає клопотання прокурора таким, що підлягає частковому задоволенню. Просить визначити час заборони залишати житло у нічний період доби, або особисте зобов`язання. Зазначене сприятиме реалізації права останнього на працю та не вплине на забезпечення належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків. ОСОБА_4 матиме можливість стати на облік в центр зайнятості та працевлаштуватися, зароблені гроші зможе витрачати на своє утримання та на лікування батьків похилого віку.

Захисник ОСОБА_7 заперечує проти задоволення клопотання прокурора. Наголошує на тому, що наразі усі свідки у кримінальному провадженні допитані, ОСОБА_6 належним чином виконує процесуальні обов`язки, завжди з`являвся на виклики суду, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, що спростовує твердження прокурора про наявність ризиків визначених ст.177 КПК України. Вважає, застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки його підзахисного.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу ОСОБА_9 та ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні прокурор посилається на вагомість доказів обвинувачення та наявність ризиків визначених зокрема п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання/продовження запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру, розумна підозра передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає наявною ймовірність того, що обвинувачені, з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого правопорушення, не маючи при цьому стійких соціальних зв`язків, можуть ухилятись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від суду.

Як наголошено в ст.ст.181, 202 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Більш м`якими запобіжними заходами є особисте зобов`язання та особиста порука.

Відповідно до ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Це найм`якіший запобіжний захід.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.10.2024 року обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло цілодобово строком до 18.12.2024 року.

Аналізуючи відомості про особу обвинувачених, суд бере до уваги, що останні обвинувачуються у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, мають постійне місце мешкання, за яким характеризуються задовільно, ОСОБА_6 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Отже, суд вважає, що для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст.177 КПК України, тобто забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків, а також запобігання ризику передбаченого п.1 ч.1 цієї статті, відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці.

Суд вважає, що саме зазначений запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, зобов`язання прибувати за кожною вимогою суду, а також виконувати обов`язки: прибувати за першим викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, здатні забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, запобігти ризикам вказаним у ст.177 КПК України, тобто меті застосування запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 184, 194-195, 331, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_4 , строком на два місяці, тобто до 11 лютого 2025 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за першим викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 11 лютого 2025 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за першим викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Виконання ухвали доручити Олександрійському РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Роз`яснити обвинуваченим, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків. Крім того у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, до обвинуваченого може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткових мінімуми для працездатних осіб.

Копію даної ухвали направити до Олександрійському РВП ГУНП в Кіровоградській області - для виконання, прокурору - для контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1