Справа № 950/3314/24
Номер провадження 1-кп/950/316/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Лебедин

02 грудня 2024 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині кримінальне провадження № 0000304 від 28.09.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_4 , обвинувачений - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення проти правосуддя за наступних обставин.

Постановою Лебединського районного суду Сумської області від 04.09.2024 у справі № 950/2324/24, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, та призначено покарання виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн, з позбавлення права керування транспортним засобом на строк десять років. Достовірно знаючи про наявність вказаного судового рішення, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, ОСОБА_3 , діючи умисно, близько 12 год. 45 хв. 27.09.2024 керував автомобілем марки «ВАЗ» 21099 державний номерний знак НОМЕР_1 , який було зупинено під час несення служби працівниками поліції по АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_3 знаючи про наявність постанови суду, яка набрали законної сили та якою його позбавлено права керувати транспортними засобами, будучи ознайомленим з даною постановою, умисно вчинив дії щодо її невиконання, хоча був зобов`язаний і мав реальну можливість її виконати.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість визнав повністю та пояснив, що він притягувався до адміністративної відповідальності у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та на даний час є позбавленим такого права. Незважаючи на це, рішення суду він не виконував, зокрема, наприкінці вересня 2024 року керував автомобілем марки ВАЗ в АДРЕСА_1 , де був зупинений працівниками поліції.

Всі фактичні обставини справи, які викладені в обвинувальному акті, обвинуваченим визнаються та не оспорюються.

У скоєному ОСОБА_3 щиро розкаюється. Просить суд суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи згоду учасників процесу, судом було визнано недоцільним дослідження показів свідків і інших доказів стосовно фактичних обставин справи, зібраних в ході досудового слідства, так як вони правильно усвідомлюються обвинуваченим та іншими учасниками процесу і ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, зважаючи на ступінь його тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Визначаючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує, що згідно ст. 12 КК України скоєне ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та нарко кабінеті не перебуває та його сімейний стан.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 382 КК України, у виді позбавлення волі.

Разом з тим, ураховуючи характер вчиненого діяння, яке не заподіяло значної шкоди, з огляду на наявність пом`якшуючої вину обвинуваченого обставину, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 не є особою, небезпечною для суспільства, а його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства, тобто без відбування визначеного судом покарання.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_3 на підставі статті 75 КК України від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, передбачений ч. 4 ст. 75 КК України, тривалістю 1 рік та на період дії іспитового строку покласти на засудженого обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлявся, судові витрати - відсутні.

Вирішуючи питання про речові докази суд керується положеннями ч. 9 ст. 100 КПК України та вважає за необхідне оптичний DVD диск з відеофайлами із нагрудної камери поліцейського, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження - зберігати надалі в матеріалах кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання по цьому закону у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення, зобов`язавши його відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання.

Речовий доказ:

- оптичний DVD диск з відеофайлами із нагрудної камери поліцейського, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження - зберігати надалі в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1