ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/557/25 Справа № 171/3162/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року Колегія суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційні скарги прокурора та потерпілого ОСОБА_7 на вирок Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні №0000278 від 20.11.2023 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янка Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого базову середню освіту, не одруженого, дітей чи інших осіб на утриманні не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Михайлівка Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого базову середню освіту, не одруженого, дітей чи інших осіб на утриманні не маючого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2024 року:

ОСОБА_10 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Згідно зі ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого від відбуття покарання звільнено з випробуванням із іспитовим строком на 1 (один) рік, зобов`язавши його періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти його про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_11 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання- 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Згідно зі ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого від відбуття покарання звільнено з випробуванням із іспитовим строком на 1 (один) рік, зобов`язавши його періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти його про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено питання щодо долі речових доказів.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що ОСОБА_8 , 19.11.2023 року, приблизно о 02 годині, разом із ОСОБА_9 , перебували поблизу Селянського (фермерського) господарства «Імені Ф. Нансена», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де у них виник злочинний умисел спрямований на спільну участь на таємне викрадення чужого майна.

З цією метою ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 заздалегідь домовилися про спільне вчинення злочину, попередньо впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, 19.11.2023, приблизно о 02 годині 10 хвилин, застосувавши фізичну силу пошкодили навісний замок на вхідних дверях проникли до приміщення майстерні в буд. АДРЕСА_3 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх настання, таємно, умисно, із корисливих мотивів викрали з приміщення майстерні в буд. АДРЕСА_3 кольоровий метал (мідь) вагою 22 кілограми з саморобного зварювального пристрою на загальну суму 5500 гривень, пуско-зарядний пристрій марки «FOTON» моделі «ПЗУ 150» вартістю 993 гривні, акумулятор марки «ENERGIA 6CT-100Ah Аз 800A» в кількості 2 штуки, вартістю за 1 штуку 2355 гривень 47 копійок, загальною вартістю 4710 гривень 94 копійки, які належать потерпілому ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, обернувши викрадене на свою користь, чим завдали потерпілому ОСОБА_7 , майнової шкоди на загальну суму 11 203 гривні 94 копійки.

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили злочин під час дії воєнного стану в Україні у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, який продовжений Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 листопада 2023 року № 734/2023.

Доводи апеляційних скарг:

Не погодившись з вироком суду 1-ї інстанції, потерпілий ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 скасувати, ухвалити новий, призначивши покарання обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 покарання без застосування ст. ст. 75, 76 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом було порушено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, так як не роз`яснено потерпілому ОСОБА_7 наслідків недоцільності дослідження доказів, обмежившись лише запитанням чи згоден він на визнання вини обвинуваченими.

Крім того, вважає покарання, визначене кожному із обвинувачених занадто м`яким та таким, що не відповідає положенням ст. ст. 50, 65 КК України. Вважає, що судом безпідставно не враховано обставини, що обтяжують покарання, а саме:

1) групою осіб, маючи злочинний умисел, спрямований на спільну участь на таємне викрадення чужого майна, заздалегідь домовленість про спільне вчинення злочину та заздалегідь підготовку знаряддя автомобіля;

2) вчинення крадіжки, поєднаної з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище;

3) вчинення злочину під час дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресію Російської Федерації проти України.

Вважає, що суд безпідставно відхилив його клопотання про виклик свідка ОСОБА_12 для надання характеристики обвинуваченим.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 скасувати, через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий судовий розгляд в суді 1-ї інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що судом в порушення вимог ч. 3 ст. 349 КПК України належним чином не з`ясовано чи правильно розуміють обвинувачені та потерпілий зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також належним чином не роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Позиції сторін в суді :

Потерпілий ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_13 в судове засідання не з`явились, від захисника ОСОБА_13 надійшла заява про розгляд провадження за відсутності потерпілого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_13 . У заяві захисник зазначив, що апеляційні скарги потерпілого та прокурора підтримує, просить скасувати вирок суду 1-ї інстанції та призначити новий розгляд в суді 1-ї інстанції.

Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційні скарги прокурора та потерпілого ОСОБА_7 , просив їх задовольнити, скасувавши оскаржений вирок суду 1-ї інстанції щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 через істотне порушення норм діючого законодавства з призначенням нового судового розгляду в суді 1-ї інстанції.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судове засідання не з`явились, надали заяви, кожен окремо, про розгляд провадження за їх відсутність. Зазначили в своїх заявах про отримання апеляційної скарги прокурора та просили її задовольнити, призначивши новий судовий розгляд в суді 1-ї інстанції.

Висновки суду:

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне:

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу , та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; диспозитивність; гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами.

Обвинувачених визнано винними у вчиненні таємного викрадення чужого майна. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього кримінального правопорушення є спричинення потерпілому майнової шкоди. Відповідно, обов`язковим є доведенню факт спричинення такої шкоди та її розмір.

Відповідно до ст. 349 КПК України після виконання дій, передбачених статтею 348 цього Кодексу, головуючий з`ясовує думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження. Докази зі сторони обвинувачення досліджуються в першу чергу, а зі сторони захисту - у другу. Обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені. Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань, та випадку, передбаченого статтею 381 цього Кодексу.

Колегія суддів уважає, що при розгляді кримінального провадження щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 судом 1-ї інстанції не дотримані передбачені ст. 7 КПК України загальні засади кримінального провадження, допущена неповнота та поверховість при дослідженні його фактичних обставин, зокрема, викладені у вироку висновки не підтверджені наведеними у ньому доказами, які були досліджені під час судового розгляду, у зв`язку з чим такий не може бути визнано законним та обґрунтованим.

Колегія суддів уважає, що при розгляді кримінального провадження щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не дотримані і приписи ст. 349 КПК України.

Із журналів судових засідань від 20.08.2024 та 16.10.2024 року не вбачається, що всім сторонам кримінального провадження належним чином роз`яснювались положення ст. 349 КПК України, зокрема, що суд 1-ї інстанції з`ясовував в учасників судового провадження чи правильно вони розуміють зміст обставин, які ними не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснював їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Так, в порушення вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом 1-ї інстанції, при запереченні потерпілим ОСОБА_7 встановленого в обвинувальному акті розміру завданого йому матеріального збитку, не було в повному обсязі роз`яснено останньому наслідків згоди із обмеженим дослідженням обставин провадження. Суд обмежився лише запитанням чи згоден він на визнання вини обвинувачених, без дослідження інших доказів, окрім характеризуючих особу обвинувачених матеріалів (запис від 20.08.2024 року, починаючи з 07:28). Під час допиту потерпілий ОСОБА_7 наполягав, що спричинений йому матеріальний збиток не відповідає зазначеному в обвинувальному акті, оскільки він є більшим (запис від 20.08.2024 року, починаючи з 15:36). Таку ж позицію щодо незгоди з встановленим під час досудового розслідування розміром завданої шкоди потерпілий висловлював і під час судового засідання, що відбулось 16.10.2024 року (звукозапис, починаючи з 11:37). Тобто, потерпілий висловлював свою незгоду із твердженнями обвинувального акту щодо вартості викраденого майна. Проте суд обмежився встановленням обсягу дослідження доказів шляхом допиту обвинувачених і потерпілого, дослідженням даних, що характеризують особи обвинувачених. Таким чином, колегія суддів вважає, що судом 1-ї інстанції не було додержано вимог ст.349 КПК України щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, порушені законні права потерпілого.

При цьому за наявністю заперечень потерпілого щодо вартості викраденого майна суд в ході судового розгляду провадження не дослідив будь-яких доказів, які стосуються встановлення вартості викраденого майна, та ніяким чином необгрунтував свій висновок щодо цієї обставини. З огляду на що слід вважати, що висновки суду щодо вартості викраденого майна є необгрунтованими, оскільки судом припущена суттєва неповнота судового розгляду, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. Що в силу ст.ст.409, 410 КПК України є підставою для скасування оскарженого вироку.

Оскільки судом 1-ї інстанції фактично не досліджувались зібрані докази, а вищевказані припущені порушення кримінального процесуального закону колегія суддів вважає суттєвими, оскільки вони перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційний суд вважає за необхідне скасовуючи оскаржений вирок призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Скасовуючи вирок суду першої інстанції на новий судовий розгляд через істотне порушення вимог закону, апеляційний суд не входить в обговорення інших доводів апеляційної скарги потерпілого, яким при новому судовому розгляді в суді першої інстанції слід дати належну оцінку.

Отже, під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно усунути вказані вище недоліки, повно, всебічно та об`єктивно розглянути матеріали кримінального провадження, дати належну оцінку пред`явленим сторонами кримінального провадження доказам у їх сукупності, а також викладеним у апеляційній скарзі потерпілого доводам, і прийняти рішення з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, тобто ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, з урахуванням положень ст. 370-374 КПК України.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що доводи апеляційної скарги потерпілого про м`якість призначеного обвинуваченим покарання підлягають до ретельної перевірки та відповідної оцінки при новому розгляді кримінального провадження та прийнятті судового рішення.

З огляду на викладене, апеляційні скарги прокурора та потерпілого підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404-419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Вирок Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, скасувати, призначивши новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не обирався.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4