Справа № 134/1733/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 року с-ще Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

його законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

його законного представника ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

представника служби у справах дітей

Крижопільської селищної ради ОСОБА_10

представника сектору ювенальної превенції ВП № 1

Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2024 за № 000087, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тернівка Крижопільського району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, який не навчається та не працює, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 травня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 (один) рік, ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 червня 2024 року звільнений від призначеного покарання з випробуванням в зв`язку із закінченням іспитового строку,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Крикливець Крижопільського району Вінницької області, громадянина України, учня 9-го класу ліцею № 2 селища Крижопіль Крижопільської селищної ради, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Неповнолітній ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, на шлях виправлення не став та під час іспитового строку вчинив новий умисний корисливий злочин.

Так, 24 лютого 2024 року близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_4 разом із неповнолітнім ОСОБА_7 перебували на залізничній станції Попелюхи Тульчинського району Вінницької області, де неподалік від приміщення станції виявили на землі прозорий пакет із поміщеною до нього банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та фрагмент аркушу паперу з ПІН-кодом. Знайшовши картку, ОСОБА_4 забрав її собі та після цього разом з ОСОБА_7 поїхали в селище Крижопіль Тульчинського району Вінницької області, де залишилися на ночівлю вдома у останнього, а наступного дня у них виник умисел на вчинення крадіжки коштів з вищевказаної картки.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, з метою наживи та звернення чужого майна на свою користь, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, який діє на території України згідно Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 49/2024 від 05.02.2024, затвердженого Законом України № 3564-ІХ від 06.02.2024, діючи повторно, ОСОБА_4 за попередньою домовленістю разом із ОСОБА_7 25 лютого 2024 року підійшли до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», що розміщений у магазині «Центральний» за адресою: вул. Соборна, буд. 4Б, селище Крижопіль Тульчинського району Вінницької області, де об 11 год. 44 хв. ОСОБА_4 вставив банківську картку до банкомату та, ввівши пароль, отримав доступ до банківського рахунку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: с. Попелюхи Тульчинського району Вінницької області, після чого, діючи умисно, двома транзакціями по 4000 грн. та 600 грн., у загальній сумі 4600 грн, зняв гроші із картки, фактично заволодівши ними.

У подальшому викрадені кошти ОСОБА_4 та ОСОБА_7 розділили порівну та розпорядилися ними на власний розсуд.

Тим самим, своїми умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_7 завдали майнової шкоди потерпілій ОСОБА_12 на загальну суму 4600 грн.

Потерпіла ОСОБА_12 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилася.

Відповідно до ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, які не заперечували щодо розгляду кримінального провадження без участі потерпілої ОСОБА_12 , дійшов висновку про можливість розгляду кримінального провадження без її участі згідно положень ст. 325 КПК України.

Свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно він здійснив крадіжку за обставин, вказаних в обвинувальному акті, не оспорював фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення і розмір завданої шкоди, у скоєному розкаявся, просив суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини вчинення кримінального правопорушення, у скоєному розкаявся, просив суворо не карати.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 суду повідомила, що син не завжди її слухається, однак старається змінити свою поведінку на краще, неофіційно працює та допомагає їй матеріально. В свою чергу вона буде приділяти більше уваги своєму сину, контролювати його дозвілля. Окрім ОСОБА_13 , у неї є ще один син, який вже досяг повноліття. Банківську картку потерпілої вона знайшла вдома під час прибирання та в подальшому видала працівникам поліції. Разом з карткою був листок із пін-кодом. ОСОБА_13 сказав, що знайшов цю картку, але не повідомив, що знімав з неї грошові кошти. Вказала, що телефонувала потерпілій, щоб домовитися з нею про відшкодування шкоди, однак вона не відповідала на телефонні дзвінки.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 суду повідомила, що у неї, окрім сина ОСОБА_13 , є ще двоє неповнолітніх дітей. Їй соромно за поведінку свого сина. Сподівається, що він розуміє, що вчинив неправильно та зробив для себе відповідні висновки.

Представник служби у справах дітей Крижопільської селищної ради - ОСОБА_10 суду повідомила, що сім`я обвинуваченого ОСОБА_7 перебуває на обліку як така, що потрапила у складні життєві обставини. Його мати ОСОБА_8 є особою з інвалідністю 2 групи, однак вона намагається по мірі можливості забезпечити своїм дітям належні умови проживання. Найменша дитина на даний час перебуває у лікарні, оскільки проходить реабілітацію після оперативного втручання, в подальшому мати планує забрати її додому. З навчального закладу нарікань на ОСОБА_14 немає. Інколи він не відвідував школу без поважних причин, в зв`язку з чим представником ювенальної превенції з ним проводилися виховні бесіди. Під час проживання сім`ї ОСОБА_4 на території Крижопільської громади до його матері неодноразово приїжджали працівники служби у справах дітей, оскільки вона зловживала алкогольними напоями та не займалася своїми дітьми. Обвинувачені самі по собі не конфліктні, потребують більшої уваги з боку батьків.

Представник сектору ювенальної превенції ВП № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 повідомила, що ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку. Також матері обвинувачених притягувалися до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, тобто за невиконання батьківських обов`язків.

Окрім власного визнання, вина обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.04.2024, згідно якого ОСОБА_12 повідомила, що 25 лютого 2024 року об 11 год. 44 хв. невідома особа вчинила крадіжку грошових коштів в сумі 4600 грн. з її банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 . Дану картку вона втратила з власної необережності;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 02.05.2024, відповідно до якого 02 травня 2024 року в період часу з 13 год. 30 хв. по 14 год. 40 хв. заступником начальника СВ ВП № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області майором поліції ОСОБА_15 на підставі ухвали слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 03.04.2024 в приміщенні АТ КБ «Приватбанк» в м. Вінниці по вул. Пирогова, 53 отримано тимчасовий доступ до інформації по банківських картках ОСОБА_12 ; вилучена інформація знаходиться на оптичному CD-R диску;

- протоколом огляду предмету від 03 травня 2024 року, а саме: оптичного CD-R диску, на якому містяться папки з інформацією та файли у форматі «ексель», при відкритті яких встановлено наявність фотознімків з банкомата в кількості 57 шт., зроблених 25.02.2024 у період часу з 11:42:26 год. по 11:47:35 год., на яких зображений ОСОБА_4 (під фото вказаний номер банкомата та вказано номер картки, з якою проводилася операція); зафіксована інформація про рух коштів по банківській картці АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_12 , зокрема інформація про зняття коштів 25.02.2024 об 11:44:00 в банкоматі, розташованому в супермаркеті «Центральний» в селищі Крижопіль по вул. Соборна, 4Б; зафіксовано документи ОСОБА_12 , які вона надала при оформленні та отриманні банківської картки «Приватбанк», а також її фото з карткою;

- довідкою про рух коштів по банківській картці АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 за період з 01:05:54 год. 17.02.2024 року по 11:44:47 год. 25.02.2024 року;

- фотознімками ОСОБА_4 та ОСОБА_7 біля банкомата під час зняття коштів з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ;

- фотознімком ОСОБА_12 з банківською карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ;

- протоколом огляду предмету від 06 травня 2024 року, з якого вбачається, що предметом огляду є добровільно видані ОСОБА_5 06.05.2024 року: банківська картка АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , строк дії 12/25, «GOLD KDV», на зворотній стороні вказаний код «669», картка частково пошкоджена; фрагмент аркушу паперу, вирваного зі спеціального журналу, розміром 11х6 см, на одній стороні якого наявний напис барвником чорного кольору «1507/4 тис.», аркуш паперу брудний та потертий, края задерті.

Кожен з наведених доказів підтверджує визначені ст. 91 КПК України обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тобто ці докази є належними.

Кожен з цих доказів отриманий в порядку, встановленому КПК України, а тому ці докази є допустимими.

Сумнівів у достовірності цих доказів у суду не має, адже усі вони повністю узгоджуються між собою.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 та ОСОБА_7 обвинувачення.

Таким чином, дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану; дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Прокурор ОСОБА_3 під час виступу у судових дебатах просив визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_7 винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та із застосуванням положень ст. ст. 69, 101 КК України призначити їм покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік 6 місяців, з покладенням на них обов`язків, визначених ст. 59-1 КК України.

Інші учасники кримінального провадження підтримали позицію прокурора.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67, 103 КК України та враховує постанову Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 5 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх».

Так, згідно пункту 10 вищевказаної постанови, при призначенні покарання неповнолітнім суди повинні суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація.

У Мінімальних стандартних правилах ООН, що стосуються відправлення правосуддя у відношенні до неповнолітніх («Пекінські правила») від 29.11.1985 визначено, що заходи впливу завжди повинні бути порівняні не тільки з обставинами і тяжкістю правопорушення, але і зі становищем та потребами неповнолітнього, а також з потребами суспільства; неповнолітнього правопорушника не слід позбавляти особистої свободи, якщо тільки його не визнано винним у вчиненні серйозного діяння із застосуванням насильства проти іншої особи або в неодноразовому вчиненні інших серйозних правопорушень, а також за відсутності інших відповідних заходів впливу (п. «а», «b», «с» правила 17.1).

При обранні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання судом враховуються визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочином, особу обвинуваченого, який визнав вину, не працює та не навчається, має задовільний стан здоров`я, проживає разом з матір`ю, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, раніше судимий за вчинення злочину проти власності і знову скоїв аналогічний злочин, до того ж в період іспитового строку. Суд також бере до уваги умови його життя та виховання згідно акта оцінки потреб сімї, наданого КУ «Центр надання соціальних послуг» Тульчинської міської ради, враховує відсутність претензій зі сторони потерпілої.

Згідно досудової доповіді від 11.11.2024 року, складеної посадовою особою Тульчинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , його виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, виконання рекомендованих заходів, спрямованих на мінімізацію ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, та за наявності мотивації і готовності до змін самого обвинуваченого.

Таким чином, приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину та особу винного, наявність двох обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень самим обвинуваченим та іншими особами, суд вважає необхідним застосувати ч. 1 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного у санкції ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити ОСОБА_4 покарання у виді пробаційного нагляду.

Саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання судом враховуються визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочином, особу обвинуваченого, який визнав вину, навчається в 9-му класі, має задовільний стан здоров`я, перебуває на обліку служби у справах дітей Крижопільської селищної ради, як такий, що потрапив в складні життєві обставини, проживає разом з матір`ю, вітчимом, братом та сестрою (сім`я перебуває під соціальним супроводом КУ «Центр надання соціальних послуг Крижопільської селищної ради»), на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, раніше не судимий. Суд також бере до уваги умови його життя та виховання згідно акта оцінки потреб сімї, наданого КУ «Центр надання соціальних послуг Крижопільської селищної ради», враховує відсутність претензій зі сторони потерпілої.

Згідно досудової доповіді від 14.11.2024 року, складеної посадовою особою Тульчинського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , його виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Таким чином, приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину та особу винного, наявність двох обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень самим обвинуваченим та іншими особами, суд вважає необхідним застосувати ч. 1 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного у санкції ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити ОСОБА_7 покарання у виді пробаційного нагляду.

Саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_7 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 376, 484, 485 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням положень ст. ст. 69, 101 КК України, у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 2 (два) місяці.

Згідно п. п. 1-3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_4 .

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_4 обчислювати з дня його постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням положень ст. ст. 69, 101 КК України, у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 2 (два) місяці.

Згідно п. п. 1-3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_7 .

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_7 обчислювати з дня його постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 06 травня 2024 року на банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 та фрагмент аркушу паперу, на якому нанесено напис барвником чорного кольору «1507/4 тис.», - скасувати після набрання вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні: банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 та фрагмент аркушу паперу, на якому нанесено напис барвником чорного кольору «1507/4 тис.», які знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області (вул. Полковника Зеленського, 1а, селище Крижопіль Тульчинського району Вінницької області), - повернути потерпілій ОСОБА_12 за належністю.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя