Справа№ 953/3197/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2025 р.

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного провадження в м. Харкові кримінальне провадження №0000115 від 06.03.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, із середньою освітою, не одруженого, який не має зареєстрованого місця проживання та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-13.07.2022 вироком Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000 грн), який 21.02.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова змінено на покарання у виді громадських робіт строком на 240 годин;

-05.02.2024 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 3 місяці, з урахуванням вироку Харківського апеляційного суду від 06.02.2025 остаточно призначено покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 рік, на підставі ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуті покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.07.2022 за ч. 1 ст. 309 КК України, який ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.02.2024 змінено, та визначено основне покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік 10 днів;

-18.11.2024 вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.11.2024 за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

18.11.2024 ОСОБА_3 засуджений вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 роки. 10.02.2025 ОСОБА_3 прибув до Київського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області, де був письмово ознайомлений з порядком і умовами відбування покарання у виді пробаційного нагляду, та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, передбачену ч. 3 ст. 389 КК України, про що останній надав підписку.

Згідно з постановою начальника Київського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області про встановлення днів явки на реєстрацію, ОСОБА_3 зобов`язано з`являтися до органу пробації Київського району м. Харкова кожну 1, 2, 3, 4 середу кожного місяця.

Однак, ОСОБА_3 ігноруючи вирок суду, діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, без поважних причин не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації для відбування покарання, яке призначено 18.11.2024 вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова, та не прибув 19.02.2025, 26.02.2025, 05.03.2025 до Київського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області, чим здійснив ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 49-1 КВК України засуджені до покарання у виді пробаційного нагляду зобов`язані виконувати визначені законом та покладені судом обов`язки та з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації. Відповідно до ч. 3 ст. 49-3 КВК України ухиленням від відбування покарання у виді пробаційного нагляду є систематичне невиконання засудженим обов`язків. Систематичним вважається невиконання без поважних причин три і більше разів обов`язків покладених на особу рішенням суду.

Таким чином, дії ОСОБА_3 полягають у невиконанні обов`язку щодо відбування покарання у виді пробаційного нагляду, що набули тривалого системного характеру.

Отже, 19.02.2025, 26.02.2025, 05.03.2025, під час перебування на обліку в Київському районному відділі філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_3 без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення, будучи попередженим про наслідки не виконання своїх обов`язків, покладених на нього вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.11.2024, систематично не з`являвся за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, чим допустив неявки та фактично не відбув покарання у виді пробаційного нагляду.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 3 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом

04.04.2025 до суду надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, у якому міститься клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали кримінального провадження.

З наданих матеріалів вбачається, що на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_3 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Ураховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження (ч. 2 ст. 382 КПК України).

Діючи відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 17, ч. 3 ст. 302, ст. 369 371, 374, ч. 2, 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, відповідно до обвинувального акту досудовим розслідуванням встановлено, що 18.11.2024 ОСОБА_3 засуджений вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 роки. 10.02.2025 ОСОБА_3 прибув до Київського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області, де був письмово ознайомлений з порядком і умовами відбування покарання у виді пробаційного нагляду, та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, передбачену ст. 389 КК України, про що останній надав підписку.

Начальник Київського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області постановою про встановлення днів явки на реєстрацію від 10.02.2025 зобов`язав ОСОБА_3 з`являтися до органу пробації Київського району м. Харкова кожну 1, 2, 3, 4 середу кожного місяця.

Однак, ОСОБА_3 ігноруючи вирок суду, діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, без поважних причин не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації для відбування покарання, яке призначено 18.11.2024 вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова, та не прибув 19.02.2025, 26.02.2025, 05.03.2025 до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, чим здійснив ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 49-1 КВК України засуджені до покарання у виді пробаційного нагляду зобов?язані виконувати визначені законом та покладені судом обов`язки та з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації.

Згідно з ч. 3 ст. 49-3 КВК України ухиленням від відбування покарання у виді пробаційного нагляду є систематичне невиконання засудженим обов`язків. Систематичним вважається невиконання без поважних причин три і більше разів обов`язків покладених на особу рішенням суду.

Тобто, дії ОСОБА_3 полягають у невиконанні обов`язку щодо відбування покарання у виді пробаційного нагляду, що набули тривалого системного характеру.

Отже, 19.02.2025, 26.02.2025, 05.03.2025, під час перебування на обліку в Київському районному відділі філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_3 без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення, будучи попередженим про наслідки не виконання своїх обов`язків, покладених на нього вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.11.2024, систематично не з`являвся за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, чим допустив неявки та фактично не відбув покарання у виді пробаційного нагляду.

Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, оскільки під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Крім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Отже, з підстав викладеного, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, а саме ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він судимий вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.07.2022 за ч. 1 ст. 309 КК України, призначено покарання у виді штрафу у розмірі 17000 грн, який 21.02.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова замінено на покарання у виді громадських робіт строком на 240 годин; вироком Київського районного суду м. Харкова від 05.02.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України, призначено покарання у вигляді арешту строком на 3 місяці, який вироком Харківського апеляційного суду від 06.02.2025 скасовано та призначено покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 рік, на підставі ст. ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуті покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.07.2022 за ч. 1 ст. 309 КК України, який ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.02.2024 змінено, та визначено основне покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік 10 днів; вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.11.2024 за ч. 2 ст. 389 КК України, призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 роки.

На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не є військовослужбовцем та інвалідом, не має на утриманні осіб похилого віку та неповнолітніх дітей.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При цьому, посилання сторони обвинувачення в обвинувальному акті, як на обтяжуючу обставину вчинення рецидиву злочину, суд відхиляє з огляду на таке.

Пунктом 1 частини першої статті 67 КК України передбачено, що обтяжуючою покарання обставиною визнається лише рецидив злочинів, а не рецидив кримінальних правопорушень, про які йде мова 34 цього Кодексу.

У цьому кримінальному провадженні особі інкриміновано вчинення кримінального правопорушення (проступку), а не злочину, а тому з обвинувального акту необхідно виключити обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів (такої ж позиції дотримується Харківський апеляційний суд у вироку від 27.11.2024 у справі № 629/670/24).

Мотиви призначення покарання

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він не одружений, не працюючий, не є військовослужбовцем та інвалідом, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

З урахуванням викладених обставин справи, особистості обвинуваченого, який раніше судимий, тяжкості вчиненого кримінального проступку, відсутності завданої матеріальної шкоди, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, наявності пом`якшуючої обставини та відсутності обтяжуючої обставини, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо, шляхом призначення ОСОБА_3 покарання у межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 389 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65 67, 71 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Обставин, які б вказували, що призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, у виді обмеження волі буде недостатнє для досягнення цілей покарання, не відповідатиме даним про його особу та ступеню тяжкості кримінального правопорушення, судовим розглядом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

За сукупністю вироків (ст. 71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також, коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що Дзержинський районного суду м. Харкова вироком від 13.07.2022 у справі № 638/3754/22 (з урахуванням ухвали від 21.02.2024 про зміну) визнав винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначив йому покарання у вигляді громадських робіт строком на 240 годин; Київський районний суд м. Харкова вироком від 05.02.2024 у справі № 953/930/24 визнав винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначив покарання у вигляді арешту строком на 3 місяці, який Харківський апеляційний суд вироком від 06.02.2025 скасував та призначив покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 рік, на підставі ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднав невідбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.07.2022 за ч. 1 ст. 309 КК України, який ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.02.2024 змінено, та визначив основне покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік 10 днів; Червонозаводський районний суд м. Харкова вироком від 18.11.2024 у справі № 646/12573/24 визнав винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 роки та покладено відповідні обов`язки;

З листа реєстрації засудженого за вироком Червонозадського районного суду м. Харкова від 18.11.2024 вбачається, що ОСОБА_3 12.02.2025 з`явився для реєстрації до органу пробації один раз, тобто частково почав виконувати, однак потім припинив виконувати покладені на нього обов`язки. Так, на момент ухвалення вироку ОСОБА_3 повністю не відбув покарання за вказаними вироками.

Суд відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного ОСОБА_3 покарання за цим вироком (два роки обмеження волі)шляхом частково приєднання частини покарання за попередніми вирокамиз переведенням покарання у виді пробаційного нагляду відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України (одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду), остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців. Саме таке покарання відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципу пропорційності, оскільки є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та буде відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, не ставитиме особистий і надмірний тягар для обвинуваченого.

Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Речові докази.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. 7, 17, 100, 124, 302, 373, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України з урахуванням встановлених обмежень ч. 2 ст. 61 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуті покарання за вирокомДзержинський районного суду м. Харкова вироком від 13.07.2022 у справі № 638/3754/22 (з урахуванням ухвали від 21.02.2024 про зміну покарання), вироком Київського районного суду м. Харкова від 05.02.2024, з урахуванням вироку Харківського апеляційного суду від 06.02.2025 у справі № 953/930/24, вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.11.2024 у справі № 646/12573/24,з переведенням покарання у виді пробаційного нагляду відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України, та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід відносфно ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_5