Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/258/25
Номер провадження 1-кс/711/76/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене заступником начальника відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 , подане в рамках кримінального провадження №0000364 від 23.09.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 355, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 357 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не є особою з інвалідністю, неодруженого, працюючого на посаді менеджера управителя ФОП ОСОБА_9 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим заступником начальника відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 , поданим в рамках кримінального провадження №0000364 від 23.09.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 355, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 357 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчим управлінням ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000364 від 23.09.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, та за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 355, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 357 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з середини вересня 2024 року до 17 жовтня 2024 року, точної дати органом досудового розслідування на даний час не встановлено, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність, караність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, з корисливих мотивів та з метою свого незаконного збагачення, із погрозою застосування насильства небезпечного для життя і здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану, систематично пред`являв незаконні вимоги про передачу йому грошових коштів та отримав такі від потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за наступних обставин.

Так, в середині вересня 2024 року, точної дати органом досудового розслідування на даний час не встановлено, близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , діючи за проханням директора ТОВ «ЛЕО-БУС» ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким потерпілий ОСОБА_10 здійснював спільну господарську діяльність, знаходячись в приміщенні офісу вказаного товариства за адресою: м. Черкаси, вул. Надпільна, 252, усвідомлюючи протиправність своїх дій, пред`явив у рішучій формі протиправну майнову вимогу ОСОБА_10 , яка виразилася у вимаганні грошових коштів в сумі 7 000 Євро та 3 500 000 гривень, за неіснуючі боргові зобов`язання перед ОСОБА_9 , погрожуючи, при цьому, у разі невиконання вимоги, заподіянням тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

В подальшому, 19.09.2024, близько 11 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , діючи в інтересах ОСОБА_9 , знаходячись в приміщенні офісу ТОВ «ЛЕО-БУС» за адресою: м. Черкаси, вул. Надпільна, 252, погрожуючи фізичною розправою, змусив потерпілого ОСОБА_10 написати рукописну розписку про зобов`язання передати на їх користь вище зазначені грошові кошти. Після чого, того ж дня, ОСОБА_5 , біля будинку за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , змусив ОСОБА_10 передати йому автомобіль Tesla Model 3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користувався потерпілий, ключі від зазначеного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу, в якості застави та забезпечення передачі йому грошових коштів, які вимагав.

Далі, 01.10.2024, близько 12 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні наміри, знаходячись в приміщенні офісу ТОВ «ЛЕО-БУС» за адресою: м. Черкаси, вул. Надпільна, 252, повторно, умисно пред`явив ОСОБА_10 безпідставну протиправну вимогу передачі вище зазначених грошових коштів, при цьому ОСОБА_5 , погрожував нанести удар по голові потерпілого дерев`яною палицею «бейсбольною битою», яку взяв до своїх рук, чим продемонстрував агресивність та рішучість своїх намірів.

Також, 09.10.2024, близько 16 години 40 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на території АЗК «WOG» за адресою: вул. Смілянська, 78/4 м. Черкаси, продовжуючи свої злочинні наміри, повторно, умисно пред`явив ОСОБА_10 безпідставну протиправну вимогу передачі особисто йому грошових коштів в сумі 10 000 доларів США. При цьому, ОСОБА_5 погрожував застосуванням насильства над потерпілим. У подальшому 11.10.2024, близько 16 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на прилеглій території ресторану «Йолки-Палки», що за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Руська Поляна, комплекс будівель і споруд №2, продовжуючи свої злочинні наміри, повідомив ОСОБА_10 , що вимагає передачу саме йому грошових коштів в сумі 10 000 доларів США за те, що той забрав у нього час, некоректно з ним поводився та спілкувався, а також повідомив, що загальна сума грошових коштів, яка вимагається у потерпілого ОСОБА_10 на його користь та користь ОСОБА_11 вже складає 1 500 000 гривень.

17.10.2024 близько 14 години 55 хвилин, ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщенні ресторану «Йолки-Палки», що за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Руська Поляна, комплекс будівель і споруд №2, усвідомлюючи реальність погроз ОСОБА_5 , сприймаючи їх як реальні, побоюючись за своє здоров`я та здоров`я своїх близьких, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, передав ОСОБА_5 частину грошових коштів в сумі 20 000 доларів США, які останній в нього вимагав для себе та ОСОБА_9 , а саме ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_5 надав зазначені грошові кошти працівнику вище вказаного ресторану ОСОБА_12 , який в подальшому мав їх віддати ОСОБА_5 .

Крім того, 19.09.2024, близько 11 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку №511 по вул. Гоголя в м. Черкаси, діючи умисно і цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою особистого використання та забезпечення передачі йому грошових коштів, які він вимагав від потерпілого ОСОБА_10 для себе та ОСОБА_9 , з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_10 , незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем Tesla Model 3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2020 року випуску, ринкова вартість якого згідно висновку експерта від 01.11.2024 №СЕ-19/124-24/15175-АВ складає 881 535 гривні, що у 582,2 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, власником якого є ОСОБА_13 та яким користувався потерпілий ОСОБА_10 , а саме змусив ОСОБА_10 передати йому ключі від зазначеного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу, після чого всупереч волі потерпілого ОСОБА_10 проник до салону вказаного автомобіля, привів в дію двигун та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду.

17.10.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18.10.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України (вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене в умовах воєнного стану) та ч. 3 ст. 289 КК України (незаконне заволодіння транспортним засобом поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я потерпілого).

18.10.2024 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 15.12.2024 включно. 12.12.2024 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 18.01.2025. 25.12.2024 ухвалою Черкаського апеляційного суду ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду від 12.12.2024 скасовано та продовжено підозрюваному ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком до 18.01.2025 включно, без права внесення застави.

При цьому слідчий вказує, що доказами, якими обґрунтовується підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є дані протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, показання потерпілого, показання свідків, висновки судових експертиз, дані протоколів обшуків та інші докази.

10.12.2024 першим заступником керівника Черкаської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000364 від 23.09.2024 продовжено до трьох місяців, тобто до 18.01.2025.

08.01.2025 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000364 від 23.09.2024 продовжено до чотирьох місяців, тобто до 18.02.2025.

Разом із тим, як зазначено слідчим, закінчити досудове розслідування у трьохмісячний строк, який спливає 18.01.2025, неможливо, оскільки необхідно виконати наступні слідчі та процесуальні дії:

- у визначеному порядку провести розсекречення та долучити до матеріалів кримінального провадження документи, на підставі яких проводились негласні слідчі (розшукові) дії (клопотання, доручення слідчого та прокурора, ухвали слідчого судді апеляційного суду);

- за результатами проведення слідчих (розшукових) дій встановити осіб, які також можуть бути причетні до вчинення злочинних дій, які є предметом досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні;

- в разі наявності підстав, оголосити про підозру, про нову підозру чи про зміну підозри підозрюваним у даному кримінальному провадженні та іншим особам, причетним до вчинення злочинів;

- надати доступ та ознайомити сторону захисту та потерпілого з матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування;

- провести інші слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення обставин вчинення злочинів.

Вказані докази мають суттєве значення для судового розгляду, оскільки доводять наявність події кримінальних правопорушень, винуватість підозрюваних у інкримінованих їм злочинах, розмір процесуальних витрат, до того ж, доказують обставини, що впливають на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.

Обставинами, що перешкоджали здійсненню цих слідчих та процесуальних дій раніше є великий проміжок часу необхідний для розсекречування та долучення до матеріалів кримінального провадження матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, тривалість проведення судових експертиз, які є важливими для прийняття законного і обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні, та значний обсяг необхідних слідчих та процесуальних дій.

На переконання органу досудового розслідування, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 та ч. 3 ст. 289 КК України.

Санкцією ч. 4 ст. 189 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Санкцією ч. 3 ст. 289 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять.

Метою продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 є забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189 та ч. 3 ст. 289 КК України, тобто особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, тому враховуючи тяжкість покарання, існує обґрунтований ризик, що він з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, що вказує на ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, ОСОБА_5 має реальну можливість здійснювати незаконний вплив на потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_12 шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності та вживати заходів, спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального правопорушення, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, враховуючи те, що на цей час не встановлено вичерпного кола осіб, причетних до кримінальних правопорушень, у яких ОСОБА_5 повідомлено про підозру, перебуваючи на волі він матиме можливість спілкуватись з такими особами, чим буде перешкоджати встановленню всіх обставин злочину та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виходячи з усього вище перерахованого, сторона обвинувачення приходить до висновку, що жоден із м`якіших запобіжних заходів не здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

З огляду на вказане, враховуючи практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) та інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 № 511-550/0/0-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», на переконання сторони обвинувачення, у разі застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, орган досудового розслідування не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти вищезазначеним ризикам та вчиненню підозрюваним з метою уникнення кримінальної відповідальності дій, спрямованих на перешкоджання досудовому розслідуванню, а також забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків.

Разом з цим, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, сторона обвинувачення вважає за доцільне не визначити розмір застави при постановленні слідчим суддею ухвали про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , враховуючи вище наведені підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 КПК України, так як злочин, вчинено ОСОБА_5 із погрозою застосування насильства.

Враховуючи вище викладене, а також те, що вище заявлені ризики не зменшилися та виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з даним клопотанням та просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 без визначення застави в межах строку досудового розслідування, тобто до 18.02.2025.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ньому та додані до нього докази. Додатково зазначив, що на даний час підозра, пред`явлена ОСОБА_5 , зважаючи на зібрані у справі докази є обґрунтованою, а ризики вказані в клопотанні, не втратили своєї актуальності та продовжують існувати. Зокрема просив суд врахувати те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а тому, усвідомлюючи тяжкість покарання, яка йому загрожує в разі визнання його винним у вчинені вказаних кримінальних правопорушеннях, він може переховуватись від слідства та суду. Також, зазначав, що ОСОБА_5 має реальну можливість здійснювати незаконний вплив на потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_12 з метою надання ними неправдивих показів, зміни вже наданих показів або відмови від дачі показів задля уникнення кримінальної відповідальності. При цьому, наголошував на тому, що надана ОСОБА_10 заява від 12.12.2024 не свідчить про зменшення ризику можливого впливу на нього підозрюваним ОСОБА_5 , оскільки саме ОСОБА_10 звернувся до правоохоронних органів із заявою щодо вчинення відносно нього кримінально-протиправних дій із погрозою застосування фізичного насилля ОСОБА_5 , такі дії були зафіксовані в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Крім того, ОСОБА_10 неодноразово допитувався органом досудового розслідування щодо вчинення відносно нього кримінально-протиправних дій, в тому числі ОСОБА_5 . Враховуючи, що органом досудового розслідування не встановлено повного кола осіб, причетних до вчинення кримінально протиправних дій інкримінованих в провину ОСОБА_5 , то перебуваючи на волі останній, створюючи штучні докази, зможе чинити перешкоди слідству у встановленні всіх обставин вчинення кримінального правопорушення. На переконання сторони обвинувачення, жоден інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. При цьому наголосив на тому, що з такою позицією сторони обвинувачення погодився Черкаський апеляційний суд під час розгляду апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.12.2024 про відмову у продовженні строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, із погрозою застосування насильства, сторона обвинувачення просила не застосовувати щодо останнього альтернативний запобіжний захід.

Слідчий ОСОБА_4 повністю підтримав позицію прокурора та просив продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що застосування іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою без визначення застави не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не унеможливить існування ризиків, встановленим слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу, які є обґрунтованими та не втратили своєї актуальності на даний час. Додатково вказав, що до клопотання долучено розсекречені матеріали негласних слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні, в яких зафіксовано неодноразове вимагання ОСОБА_5 грошових коштів у потерпілого ОСОБА_10 та погрози застосування насильства щодо останнього. Також вказав, що згідно матеріалів НСРД фігурують інші особи і на даний час встановлюється їхня роль у вчиненні кримінальних правопорушень, які розслідуються у даному кримінальному провадженні. Кримінальне провадження розпочато за заявою ОСОБА_10 , який неодноразово допитувався органом досудового розслідування і на даний момент він не відмовився від наданих показів.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на недоведеність та необґрунтованість пред`явленої його підзахисному підозри, а також відсутність ризиків, про існування яких сторона обвинувачення зазначає у своєму клопотанні. При цьому, вказав, що до клопотання не долучено жодного доказу на підтвердження доводів, що його підзахисний може вчинити дії, що вказують на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 174 КПК України. Ризик можливого переховування від слідства та суду не може оцінюватись лише з точки зору тяжкості можливого покарання за інкриміновані ОСОБА_5 злочини. В клопотанні прописано загальні фрази. Жодним слідчим суддею при продовженні запобіжного заходу не встановлювалось та перевірялось коли саме було розпочато розсекречування матеріалів НСРД. Просив не приймати протоколи за результатом розсекречених НСРД, оскільки стороною обвинувачення не надано розсекречених ухвал апеляційної інстанції про надання дозволу на проведення таких НСРД. Інші особи, про яких говорить слідчий, не допитувались, їхня роль не встановлювалась та не перевірялась. Також, стороні захисту не зрозуміло які саме інші слідчі дії необхідно вчинити органу досудового розслідування та який суспільний інтерес є у даному кримінальному провадженні. Зауважував, що ризики, які встановлено під час застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу з часом знизились та втратили свою актуальність. Ухвала Черкаського апеляційного суду від 25.12.2024, на його переконання, є необ`єктивною, оскільки колегією суддів не було оцінено належним чином наданих стороною захисту доказів, зокрема щодо стану здоров`я ОСОБА_5 та неможливість його перебування в умовах слідчого ізолятора. Після зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, його підзахисний добросовісно виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, з відома та дозволу слідчого відвідував медичні установи та здав аналізи, згідно яких у ОСОБА_5 виявлено цукровий діабет, який потребує лікування поза межами слідчого ізолятора. Хоча довідки про лікаря про встановлений діагноз немає, проте захворювання виявлено і його слід належно лікувати. Не дивлячись на перебування в медичній установі, ОСОБА_5 з`явився до Черкаського апеляційного суду, що свідчить про те, що останній не переховується від слідства та суду. Просив не приймати до уваги ухвалу Черкаського апеляційного суду від 25.12.2024. Крім того вказав, що сам ОСОБА_10 вказує, що ОСОБА_5 не застосовував до нього фізичної сили чи погроз її застосування, автомобіль Тесла був добровільно переданий ОСОБА_10 в тимчасове користування ОСОБА_5 . З заявою про викрадання автомобіля ОСОБА_10 протягом тривалого часу не звертався. Також, ОСОБА_10 було власноручно написано розписку, якою він зобов`язувався повернути борг. Звертав увагу слідчого судді на те, що в даному кримінальному провадженні є інший підозрюваний відносно якого застосовано більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. В той же час, як зазначає ОСОБА_10 в своїй заяві, саме інший підозрюваний ОСОБА_9 , а не ОСОБА_5 , застосовував до нього фізичну силу та погрози її застосування. Зауважував, що апеляційною інстанцією викладені в судовому засіданні доводи сторони захисту та надані документи було залишено без належної оцінки. Наголошував, що жодних доказів про застосування ОСОБА_5 до ОСОБА_10 фізичної сили чи погроз застосування насилля, матеріали кримінального провадження не містять. Сам потерпілий ОСОБА_10 зазначає, що його підзахисний не вчиняв жодних дій, які йому інкримінуються. Якщо брати до уваги матеріали НСРД, то з них також не підтверджується вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, викладених в підозрі, а слідство намагається по своєму інтерпретувати слова, викладаючи їх обвинувальним нахилом. Орган досудового розслідування зазначав про перевірку показів ОСОБА_10 , однак цього досі не зробили. Просив слідчого суддю обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме застосувати домашній арешт, надавши ОСОБА_5 можливість проходити лікування, або визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави. На уточнююче питання слідчого судді повідомив, що підприємство ТОВ «ЛЕО-БУС» не зверталось до правоохоронних органів з приводу вчинення ОСОБА_10 викрадення чи привласнення грошових коштів товариства.

Захисник ОСОБА_7 , підтримавши доводи свого колеги, заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, зазначивши про необґрунтованість та недоведеність зазначених у клопотанні ризиків, оскільки за два тижні перебування під домашнім арештом ОСОБА_5 не порушив покладених на нього судом процесуальних обов`язків. На його переконання, застосований до його підзахисного запобіжний захід не відповідає потребам кримінального провадження. Просив слідчого суддю обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме застосувати домашній арешт, надавши ОСОБА_5 можливість проходити лікування, або визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав доводи своїх захисників, зазначивши, що перебуваючи під домашнім арештом він не порушував покладених на нього судом процесуальних обов`язків та не вчиняв жодних дій на перешкоджання досудовому розслідування, не впливав на потерпілого чи свідків та не переховувався від слідства чи суду.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, а також надані стороною захисту, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так, встановлено, що Слідчим управлінням ГУНП в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000364 від 23.09.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України та за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 355, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 357 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення яких, санкцією статті ч. 4 ст. 189 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, санкцією статті ч. 3 ст. 289 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

17.10.2024 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 18.10.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 (вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене в умовах воєнного стану) та ч. 3 ст. 289 КК України (незаконне заволодіння транспортним засобом поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я потерпілого).

18.10.2024 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №8187/24), залишеною без змін ухвалою Черкаського апеляційного суду від 06.11.2024, стосовно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, тобто до 15.12.2024.

10.12.2024 постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000364 від 23.09.2024 продовжено до трьох місяців, тобто до 18.01.2025.

12.12.2024 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/9647/24) відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 18.01.2025.

25.12.2024 ухвалою Черкаського апеляційного суду ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду від 12.12.2024 скасовано та продовжено підозрюваному ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком до 18.01.2025 включно, без права внесення застави.

Таким чином, дія запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного, закінчується 18.01.2025, що стало підставою для звернення сторони обвинувачення до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.

Згідно з положеннями ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий у клопотанні та прокурор під час судового розгляду наголошували, що наразі в кримінальному провадженні наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії вказаного запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_5 , а тому встановлена необхідність у вчиненні ряду слідчих та процесуальних дій для об`єктивного, повного завершення досудового розслідування.

Так, зокрема, у даному кримінальному провадженні необхідно у визначеному порядку провести розсекречення та долучити до матеріалів кримінального провадження документи, на підставі яких проводились негласні слідчі (розшукові) дії (клопотання, доручення слідчого та прокурора, ухвали слідчого судді апеляційного суду); за результатами проведення слідчих (розшукових) дій встановити осіб, які також можуть бути причетні до вчинення злочинних дій, які є предметом досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні; в разі наявності підстав, оголосити про підозру, про нову підозру чи про зміну підозри підозрюваним у даному кримінальному провадженні та іншим особам, причетним до вчинення злочинів; надати доступ та ознайомити сторону захисту та потерпілого з матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; провести інші слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення обставин вчинення злочинів.

З урахуванням наведеного, 08.01.2025 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/59/25) строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000364 від 23.09.2024 продовжено до чотирьох місяців, тобто до 18.02.2025.

Таким чином слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні для неухильного виконання вимог ст.2 КПК України необхідно провести всі слідчі та процесуальні дії, які мають значення для судового розгляду, виконання яких необхідне для забезпечення прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а також для отримання додаткових доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч.3-5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1)виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (ч.1 ст. 183 КПК України).

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу. При цьому, положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», тому в оцінці цього питання слідчий суддя керується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ визначення «обґрунтованої підозри» надано, зокрема, у рішенні «Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom», згідно з яким «…існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Втім, що саме може бути розцінене як «обґрунтоване», буде залежати від усіх обставин справи» [15, § 32]. Таке формулювання ЄСПЛ також підтверджено в таких рішеннях, як «Нечипорук і Йонкало проти України», «Erdagoz v. Turkey», «Labita v. Italy», «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan» та доповнено вказівкою на те, що «факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи» [16, §§ 34, 36], і так само «висунення обвинувачення» [17, § 184].

На підтвердження причетності ОСОБА_5 до вчинення, інкримінованих йому кримінальних правопорушеннь, слідчий надав копії матеріалів кримінального провадження, які були досліджені слідчим суддею, а саме: протоколи допиту та додаткових допитів потерпілого ОСОБА_10 від 24.09.2024 та 15.10.2024, 18.10.2024, 25.10.2024, протокол обшуку приміщенні ресторану «Йолки-Палки», що за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Руська Поляна, комплекс будівель і споруд №2 від 17.10.2024, протокол обшуку автомобіля Tesla Model 3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , від 17.10.2024, протокол обшуку офісу за адресою м. Черкаси, вул. Надпільна, 252 від 17.10.2024, висновок експерта від 01.11.2024 №СЕ-19/124-24/15175-АВ, висновок експерта від 20.11.2024 №СЕ-19/124-24/15572-ПЧ, висновок експерта від 28.10.2024 №02-01/995, протоколи допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою від 31.10.2024, протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 18.10.2024, протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 31.10.2024.

Отже, на думку слідчого судді, висновки органу досудового розслідування щодо можливої причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати обрання та продовження заходу забезпечення кримінального провадження.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри зводились до оцінки доказів, зібраних на даному етапі досудового розслідування та наданих до клопотання стороною обвинувачення.

При цьому правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами обґрунтовано можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

Слід враховувати, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, тому суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Разом з тим слідчий суддя зазначає, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначає лише ймовірну причетність підозрюваного до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Також слід звернути увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення на підставі наданих сторонами кримінального провадження доказів.

Однак, зазначені стороною захисту доводи та надані на їх обґрунтування матеріали не спростовують висновки про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 на такому рівні, який є достатнім для обрання та продовження запобіжного заходу стосовно нього.

При цьому, слідчий суддя не приймає доводів захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 щодо неприйняття долучених до клопотання матеріалів за результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, оскільки фактично сторона захисту просить оцінити надані слідчим докази, що здійснюється виключно судом в ході розгляду кримінального провадження та не підлягає вирішенню на досудовому провадженні слідчим суддею.

Варто додати, що питання наявності обґрунтованої підозри перевірялось слідчим суддею під час постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 18.10.2024, залишеною без змін ухвалою апеляційної інстанції, а також було предметом перегляду в апеляційному порядку ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.12.2024 щодо продовження строку застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_5 вини у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України та встановлених під час досудового розслідування слідчим суддею при обрані та продовженні запобіжного заходу.

При цьому, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки продовження існування ризиків, які стали підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання за інкриміновані в провину ОСОБА_5 особливо тяжкі злочини, санкціями яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна (ч. 4 ст. 189 КК України) та у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої (ч. 3 ст. 289 КК України). Тяжкість ймовірного покарання підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, самої лише тяжкості інкримінованого злочину недостатньо для висновку про можливі спроби підозрюваного переховуватися, тому вона оцінюється у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, який ґрунтується на тяжкості інкримінованих злочинів, оскільки з урахуванням санкції ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України у разі засудження останнього до нього не може бути застосовано положення ст. 75 КК України щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням, а тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність реального відбуття покарання, яке йому загрожує, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суд також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_5 має двох малолітніх дітей - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , постійне місце проживання та працевлаштований, позитивні характеристики за місцем роботи, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, вказані захисниками характеризуючи дані, не можуть бути вирішальними та такими, що могли б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо наявності ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідка ОСОБА_12 слідчий суддя враховує визначену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , викладених у підозрі, слідчий суддя вважає, що ризик впливу підозрюваним на потерпілого ОСОБА_10 шляхом застосування до останнього погроз з метою зміни наданих ним показів чи відмови від дачі таких показів, є досить обґрунтованим та продовжує існувати. Крім того, слід враховувати обізнаність підозрюваного щодо місця проживання потерпілого та членів його сім`ї, а тому ризик впливу підозрюваного ОСОБА_5 на потерпілого ОСОБА_10 є досить реальним.

Поряд з цим варто зазначити, що написання потерпілим ОСОБА_10 заяви, яка була подана в ході розгляду 12.12.2024 клопотання слідчого щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , не свідчить про зменшення ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи що в ході проведених негласних слідчих розшукових дій, протоколи за результатами проведення яких додано до вказаного клопотання, було зафіксовано, що ОСОБА_5 неодноразово висловлював погрози застосування фізичного насилля щодо потерпілого, який, як у вказаних протоколах, так і в протоколах допитів, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, зазначав про вказані факти та про побоювання за своє життя та життя своїх близьких.

Крім того, саме звернення ОСОБА_10 до правоохоронних органів з заявою про вчинення відносно нього кримінальних правопорушень ОСОБА_5 стало підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.

Також, слідчий суддя враховує, що на даному етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні органом досудового розслідування ще не встановлено всіх обставин вчинення злочинів та не встановлено повного кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються у даному кримінальному провадженні (що також вбачається з доданих до клопотання протоколів НСРД), а тому, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 матиме можливість створити штучні докази для викривлення дійсних обставин справи та перешкоджатиме кримінальному провадженню шляхом спілкування з цими особами з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо доводів сторони захисту стосовно недоведеності належними доказами існування вказаних ризиків, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначений дій.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації встановлених ризиків.

Крім того, враховуючи особливості події кримінальних правопорушень, викладених у повідомлені про підозру, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, вчиненими із погрозами застосування насильства над потерпілим, тобто направлені проти життя та здоров`я особи, яке відповідно до ст. 3 Конституції України, визнається найвищою соціальною цінністю, вбачається, що особисте зобов`язання не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки його поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт, про який клопотала сторона захисту, не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення вищезазначеним ризикам, а особливо спілкуванню підозрюваного з потерпілим та свідком ОСОБА_12 у даному кримінальному провадженні та можливого вчинення дій спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню всіх обставин вчинення злочинів.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави, за яких слідчим суддею було застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та Черкаським апеляційним судом при продовженні застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, відтак слідчий суддя вважає, що запобігти вказаним вище ризикам, можливо виключно продовживши строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого відносно ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.10.2024 та продовженого ухвалою Черкаського апеляційного суду від 25.12.2024.

Крім того, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 особливо тяжких кримінальних правопорушень, вчинених з погрозою застосування насильства над потерпілим, досудове розслідування щодо яких не завершене. Також відповідний ступінь втручання є розумним і співмірним із завданнями цього кримінального провадження.

Окремо слід зазначити, що слідчий суддя не відхиляє доводів сторони захисту, викладених на користь підозрюваного щодо наявності міцних соціальних зв`язків та позитивних характеристик за місцем роботи, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у встановленому законом строки, а також, забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків, а з урахуванням того, що інкриміновані в провину останньому злочини, висвітлені в підозрі у даній редакції, вчинені із погрозою застосування насильства над потерпілим, підстав для обрання альтернативного запобіжного заходу у виді застави, про що клопотала сторона захисту, слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає.

Оцінюючи твердження сторони захисту про незадовільний стан здоров`я ОСОБА_5 та необхідність отримання ним медичної допомоги за межами ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» слідчий суддя наголошує на тому, що право підозрюваного на належну медичну допомогу в жодному разі не ставиться під сумнів слідчим суддею і так само не може ставитись під сумнів іншими учасниками кримінального провадження.

Так, діючим законодавством України передбачено охорону прав осіб, які утримуються під вартою, в тому числі право на належну медичну допомогу, обов`язок забезпечення якої покладено на адміністрацію місць попереднього ув`язнення.

Стороною захисту надано результати досліджень Діагностичного центру «Лабсервіс» від 06.12.2024 за №23104693 та довідку КНП «Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» від 25.12.2024, відповідно до яких ОСОБА_5 на дату складання довідки, перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні невідкладної терапії з діагнозом цукровий діабет.

Також, надано заяви адвоката ОСОБА_6 до начальника філії ДУ «Центр охорони здоров`я кримінально-виконавчої служби України « в Черкаській області, отримані адресатом 29.11.2024 та 12.12.2024, з проханням направлення ОСОБА_5 на медичне обстеження та щодо подальшого направлення останнього на лікування відповідно.

В той же час, доказів про необхідність проходження ОСОБА_5 лікування на даний час не надано, як і доказів неможливості отримання підозрюваним належної медичної допомоги в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», з огляду на перебування останнього під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час переконливих даних щодо неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

З огляду на зазначене, враховуючи дані про особу підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінальних правопорушень висвітлених в підозрі у даній редакції, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є тримання під вартою, а тому такий запобіжний захід, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, має бути продовжений в межах строку досудового розслідування, а саме до 18 лютого 2025 року включно.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене заступником начальника відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 , подане в рамках кримінального провадження №0000364 від 23.09.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 355, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 357 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України - задоволити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 18.02.2025 включно з утриманням в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ.

Строк дії ухвали визначити до 18 лютого 2025 року включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захисникам, слідчому, прокурору, направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1