Справа № 541/861/25
№ провадження 1-кп/541/182/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 28.02.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Шостка, Сумської області, громадянки України, з вищою освітою, фізичної особи-підприємця, одруженої, утриманців не маючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_6 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено воєнний стан на всій території України, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Крім того, Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-IX від 03.03.2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на всій території України протягом 90 днів із дня набрання чинності Указом.

Згідно зі ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до Закону.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про оборону» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Частиною 7 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують, серед іншого, районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) ІНФОРМАЦІЯ_4, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Частиною 3 статті 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що зміст мобілізаційної підготовки, серед іншого, становить: військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів; підготовка та накопичення військово-навчених людських ресурсів призовників, військовозобов`язаних та резервістів для комплектування посад, передбачених штатами воєнного часу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» до органів військового управління, серед іншого, відносяться ІНФОРМАЦІЯ_4, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки і мобілізації.

Правовий статус і повноваження територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки визначені Положенням про ІНФОРМАЦІЯ_4, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154. Так, згідно з пунктом 8 Положення про ІНФОРМАЦІЯ_4 визначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (ІНФОРМАЦІЯ_4 Автономної Республіки Крим, областей, м. м. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (районні ІНФОРМАЦІЯ_4), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження військової служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, тощо.

Повноваження територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки визначені пунктом 9 Положення про ІНФОРМАЦІЯ_4. Так, ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно до покладених на них завдань, серед іншого, ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, інших категорій військовослужбовців; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Так, у громадянки України ОСОБА_4 , восени 2024 року (більш точну дату досудовим розслідуванням не встановлено) виник умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що діяльність зі здійснення мобілізаційних заходів викликає широкий резонанс в суспільстві, у тому числі і серед осіб, які мають намір ухилитися від мобілізації або не виявляють бажання бути призваними на військову службу до Збройних Сил України, восени 2024 року (більш точну дату досудовим розслідуванням не встановлено), у мобільному застосунку месенджері «Telegram» глобальної мережі Інтернет, який пристосований для обміну голосовими, текстовими повідомленнями та медіафайлами, приєдналась під акаунтом « ОСОБА_4 », що підв`язаний під номер телефону номером НОМЕР_1 , та стала учасником-користувачем тематично-інформаціи?ної «Telegram»-групи під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Дана тематично-інформаціи?на «Telegram»-група створена для збору, накопичування, публікацій, трансляцій інформаційних повідомлень з відомостями про дату, час та місця проведення мобілізаційних заходів співробітниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, місця розташування блок-постів ІНФОРМАЦІЯ_4, військових Збройних Сил України, інших військових формувань долучених до цієї діяльності, з метою перешкоджання проведенню мобілізації в особливий період, у тому числі врученню громадянам повісток про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 тощо, шляхом завчасного оповіщення, попередження, повідомлення користувачів та учасників цієї тематично-інформаційної групи, яка нараховувала 3826 осіб, про дату, час та місця розташування мобільних, тимчасових блок - постів, перебування спільних мобільних груп співробітників ІНФОРМАЦІЯ_3 і Миргородського районого відділу поліції ГУ НП в Полтавській області, військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань залучених до проведення мобілізаційних заходів.

ОСОБА_4 , використовуючи власний мобільний телефон марки «Redmi M2103K19G, 1» з номером сім-картки: НОМЕР_1 , який прив`язний до облікового запису « ОСОБА_4 », у мобільному застосунку месенджера «Telegram», усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій, бажаючи настання негативних наслідків, поширювала у тематично-інформаціи?ній «Telegram» - групі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » інформацію про місця проведення мобілізаційних заходів, що знизило їхню ефективність на території м. Миргород Полтавської області за наступних обставин.

10.12.2024 о 19 год 14 хв., перебуваючи біля місця проведення мобілізаційних заходів співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, неподалік автозаправки ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» за адресою: м. Миргород, Полтавська область, вул. Комишнянська, буд. 141, користувач « ОСОБА_4 », використовуючи власний мобільний телефон марки «Redmi M2103K19G, 1» з номером сім-картки: НОМЕР_1 , у тематично-інформаціи?ній «Telegram»-групі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », опублікувала текстове повідомлення наступного змісту: «Вог зелені».

У даній публікації зазначено місце перебування співробітників ІНФОРМАЦІЯ_3 біля автозаправки ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» за адресою: м. Миргород, Полтавська область, вул. Комишнянська, буд. 141.

Для досягнення своєї злочинної мети щодо перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, 11.12.2024 о 08 год 22 хв., перебуваючи біля місця проведення мобілізаційних заходів співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 спільно із співробітниками Миргородського районого відділу поліції ГУНП в Полтавській області, а саме неподалік розташування приміщення ТОВ «Підприємство Миргородської райспоживспілки «Центральний ринок», за адресою: м. Миргород, Полтавська область, вул. Воскресінська, буд. 6, використовуючи власний мобільний телефон марки «Redmi M2103K19G, 1» з номером сім-картки: НОМЕР_1 , у тематично-інформаціи?ній «Telegram» - групі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у мобільному застосунку месенджері «Telegram» опублікувала текстове повідомлення наступного змісту: «Вечірній ринок пакують таксиста 2зе і 1 синій».

У даній публікації зазначено місце перебування співробітників ІНФОРМАЦІЯ_3 і Миргородського районого відділу поліції ГУ НП в Полтавській області біля приміщення ТОВ «Підприємство Миргородської райспоживспілки «Центральний ринок», за адресою: м. Миргород, Полтавська область, вул. Воскресінська, буд. 6.

В поширених ОСОБА_4 публікаціях міститься інформація про місця та час здійснення мобілізаційних заходів на території м. Миргород, Полтавської області співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 спільно із співробітниками Миргородського районого відділу поліції ГУ НП в Полтавській області.

Таким чином, інформація, викладена ОСОБА_4 у тематично-інформаціи?ній «Telegram»-групі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » перешкоджає законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, призводять до зростання напруження у суспільстві, уникнення військовозобов`язаними особами спілкування із представниками ІНФОРМАЦІЯ_4, що призводить до зменшення кількості мобілізаційних ресурсів (військовозобов?язаних), які прибувають до ІНФОРМАЦІЯ_4 та можуть бути сплановані до призову під час мобілізації, що, у свою чергу, ставить під загрозу терміни та обсяги виконання заходів комплектування військово-організаційних структур ЗСУ, а також формування стійких передумов для подальшої відмови громадян від виконання своїх конституційних обов?язків в особливий період.

Факти розповсюдження зазначених відомостей унеможливлюють виконання поставлених завдань у повному обсязі та перешкоджають законній діяльності Збройних Сил Україні та інших військових формувань в особливий період.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Разом з обвинувальним актом прокурор надіслав до суду угоду про визнання винуватості укладену 28 лютого 2025 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , за участі захисника, адвоката ОСОБА_5 , згідно умов якої підозрювана під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні, виявила щире каяття, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості підозрюваній ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 114-1 КК України у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Наслідки укладання та затвердження означеної угоди згідно ст.ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України та ст. 389-1 КК України оговорені та зрозумілі сторонам.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачена та захисник підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Обвинувачена ОСОБА_4 суду пояснила, що права, надані їй законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнана; характер обвинувачення та його суть їй зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до неї у разі затвердження угоди, з нею узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, а саме: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період - за ч. 1 ст. 114-1 КК України, визнала повністю.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого обвинуваченою правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченої не встановлено. Суд переконаний, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб і опитувати їх, обмежуючись наданими суду доказами у підготовчому провадженні.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Виходячи з положень ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 472 КПК України, суд враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів будь-яких осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним. Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з того, що її умови відповідають КПК України та кримінальному закону, тому вважає, що є підстави для її затвердження.

Ухвалюючи вирок, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , склад кримінального правопорушення - перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період - вказує на кваліфікацію діянь за ч. 1 ст. 114-1 КК України, обвинувачена визнала свою вину повністю.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченої, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою за ч. 1 ст. 114-1 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 можливе з призначенням їй покарання, узгодженого угодою про визнання винуватості, за ч. 1 ст. 114-1 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Процесуальні витрати на залучення експертів, відсутні.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити в порядку визначеному ст. 100 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо, зокрема, інше майно було використано як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати у кримінальному провадженні спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави речовий доказ мобільний телефон марки «Redmi M2103K19G, 1» з номером сім-картки: НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05.02.2025 року на мобільний телефон марки «Redmi M2103K19G» IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з сім-картами з номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_4 , слід скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 314, 368, 370, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену в м. Полтава 28 лютого 2025 року, між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 2 (два) роки.

У відповідності з п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Redmi M2103K19G, 1» з номером сім-картки: НОМЕР_1 , що зберігається в камері зберігання речових доказів УСБУ в Полтавській області - конфіскувати в дохід держави.

Арешт на мобільний телефон марки «Redmi M2103K19G» IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з сім-картами з номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_4 , накладений згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05.02.2025 року, скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

СуддяОСОБА_1