Справа № 297/5080/24
Провадження № 11-кп/4806/97/25
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

20.02.2025 м. Ужгород

Cуддя Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_2 , на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2025 року клопотання прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_2 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000371 від 28.09.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України задоволено.

Надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000371 від 28.09.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала втрачає законну силу 27 липня 2025 року або з моменту приводу обвинуваченого ОСОБА_2 до суду.

На вказану ухвалу ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що підстави для розшуку ОСОБА_2 , зазначені судом в оскаржуваній ухвалі, є формальними, оскільки правових підстав для розшуку обвинуваченого наразі не існує, а обставини його військової служби не є тими обставинами, які містять підстави оголосити його в розшук з наданням дозволу на його затримання.

Перевіривши зміст апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті апеляційного провадження за поданою скаргою, з огляду на наступне.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Оскарження ухвал суду першої інстанції регламентовано Главою 31 КПК України. Перелік судових рішень, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, та які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, наведено в ст. 392 КПК України.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Отже, чинним кримінальним процесуальним законом не передбачена можливість апеляційного оскарження ухвали про зупинення провадження з підстави оголошення обвинуваченого в розшук.

При цьому, до процесуального кодексу законодавцем закладено таку концепцію, згідно з якою іншими ухвалами, які можуть підлягати перегляду в спосіб, що передбачає звернення до суду вищого рівня у разі незгоди із судовим рішенням, є лише ті рішення суду, які перешкоджають подальшому кримінальному провадженню.

Зупинення судового провадження у справі є тимчасовою перервою у здійсненні провадження судом, що викликана однією із визначених у ст. 335 КПК України обставин, після усунення якої судове провадження продовжується. Тобто, рішення про зупинення судового провадження не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, а лише відтерміновує його в часі (ухвали Верховного Суду від 27.01.2021 р. у справі № 521/17260/18 та від 08.02.2021 р. у справі № 686/7480/19).

Отже, оскаржувана ухвала суду від 28.01.2025 не підлягає апеляційному оскарженню.

При цьому, Верховний Суд неодноразово наголошував, що ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, тож Кримінальний процесуальний кодекс України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Зазначений висновок кореспондується з рішенням Конституційного Суду України від 27.01.2010 р. № 3-рп/2010 у справі щодо офіційного тлумачення положення п. 18 ч. 1 ст. 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі ст. 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду), в якому Конституційний суд, розглядаючи положення п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, дійшов висновку, що апеляційне оскарження судового рішення можливе в усіх випадках, крім тих, коли закон містить заборону на таке оскарження.

У постановах від 17.10.2018 р. (справа № 646/5552/17) та від 28.02.2019 р. (справа № 161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Вищенаведений усталений підхід національних судів не суперечить і позиції ЄСПЛ щодо умов прийнятності апеляційної скарги, який у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановити певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати самої сутності цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (п. 57 рішення від 28.05.1985 р. у справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства", п. 96 рішення від 13.02.2001 р. у справі "Кромбах проти Франції"). У рішенні від 28.03.2006 р. у справі "Мельник проти України" зазначено, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.

В даному випадку обмеження на апеляційне оскарження, встановлені національним законодавством, мають розумну пропорційність та жодним чином не порушують загальні права та свободи особи.

Вищенаведене є самостійною і достатньою підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження за скаргою на ухвалу суду, яка не підлягає апеляційному оскарженню згідно КПК України.

Щодо тверджень ОСОБА_2 , що обставини його військової служби не є тими обставинами, які містять підстави оголосити його в розшук з наданням дозволу на його затримання, апеляційний суд звертає увагу, що дане твердження не спростовують того, що ухвала суду першої інстанції про оголошення ОСОБА_2 в розшук,окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б вимагали невідкладної перевірки оскаржуваної ухвали на підставі ст.ст. 7-9 КПК України, не вбачається.

З урахуванням наведеного ОСОБА_2 слід відмовити у відкритті провадження з розгляду його апеляційної скарги, оскільки оскаржуване ним судове рішення, відповідно до вимог КПК України, не може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті апеляційного провадження з розгляду його апеляційної скарги на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2025 року про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_2 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК України на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1