Справа № 127/9189/25
Провадження № 1-кс/127/3952/25
У Х В А Л А

Іменем України

26 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

підозрюваного: ОСОБА_3 , його захисника: адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну підозрюваному раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певну пору доби в кримінальному провадженні №0000038, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до суду з клопотанням про зміну підозрюваному в кримінальному провадженні №0000038 від 24.01.2025 раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певну пору доби.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

В рамках вищевказаного кримінального провадження слідчий СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області звернувся з клопотанням про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.02.2025 клопотання слідчого було задоволено та обрано ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Рішенням Вінницького апеляційного суду від 20.02.2025 ухвала судді першої інстанції була скасована та ухвалено рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Як зазначається заявником, на дату розгляду клопотання органом досудового розслідування не надано жодних доказів на наявність ризиків у даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_3 раніше не судимий, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , працює неофіційно.

З огляду на викладене, адвокат ОСОБА_4 звернулась до суду з вищевказаним клопотанням та просила його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 , просили клопотання задовольнити та змінити підозрюваному запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби за адресою місця проживання підозрюваного: АДРЕСА_1 , додатково зазначивши, що досудове розслідування у даному кримінальному на завершальній стадії, а тому попередньо наведені прокурором ризики втрачають свою актуальність.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив відмовити в його задоволенні, зазначивши, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України існують не лише впродовж досудового розслідування, а й під час судового розгляду.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку підозрюваного та його захисника, пояснення прокурора, дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, в провадженні СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження №0000038 від 24.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , достовірно знаючи про військову агресію збройних сил російської федерації та введення на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2023 №2102-ІХ, згідно з яким в Україні запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022, строком на 30 діб, дія якого неодноразово продовжувалася, востаннє Указом Президента України від 28.10.2024 № 740/2024, який затверджено Законом України від 29.10.2024 № 4024-IX, дію воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, в листопаді 2024 року більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановленому місці, діючи з корисливих мотивів, вступив в злочинну змову з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та вони спільно розробили єдиний план злочинних дій спрямований на вимагання та заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом погрози та застосування насильства над ним, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 , з жовтня 2024 року орендував (без укладання договору оренди) у ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 автомобіль марки «Volkswagen» моделі «e-golf», 2014 року випуску, та у ході його експлуатації у листопаді 2024 року випадково його пошкодив, а саме пошкодив решітку переднього бамперу. У зв`язку з вказаними обставинами, ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 здійснити ремонт вказаного автомобіля за власні кошти, однак останні усвідомлюючи реальну вартість ремонту вказаного автомобіля, розуміючи можливість отримати від ОСОБА_8 додатково грошові кошти під приводом ремонту автомобіля, безпідставно та умисно завищили вартість ремонту автомобіля марки «Volkswagen» моделі «e-golf», 2014 року випуску, та почали вимагати від ОСОБА_8 їх сплати, у тому числі погрозою та застосуванням фізичного насильства.

У результаті чого, ОСОБА_8 у період часу з середини листопада 2024 року по середину грудня 2024 року (точний час досудовим розслідування не встановлено), на вимогу ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , віддав останнім грошові кошти у загальній сумі 10 000 грн., однак вказана сума була не остаточною, та згідно висунутих вимог останніх, ОСОБА_8 мав надати ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 решту грошових коштів у сумі 2000 грн.

У подальшому, ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, стало відомо, про існування боргу у третьої особи перед потерпілим ОСОБА_8 у сумі 3 000 доларів США. У цей час, у ОСОБА_3 який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виник спільний злочинний умисел на обернення вказаної ситуації на свою користь та безпідставного збагачення за рахунок коштів ОСОБА_8 . У зв`язку з чим, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин запропонували ОСОБА_8 посприяти у поверненні йому боргу у сумі 3 000 доларів США, за умови, що частину вказаних коштів ОСОБА_8 віддасть їм. На вказану пропозицію ОСОБА_8 відмовився та повідомив, що найближчим часом йому добровільно повернуть борг, та з повернутих коштів він поверне ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 2 000 грн.

На початку лютого 2025 року, ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, стало відомо про повернення ОСОБА_8 боргу у розмірі 3000 доларів США та фактичної наявності у останнього грошових коштів, з метою доведення свого злочинного умислу на незаконне збагачення, ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 повідомили ОСОБА_8 неправдиву інформацію про те, що це вони посприяли у повернення йому боргу, та висунули неправомірну вимогу про надання їм 500 (п`ятсот) доларів США, супроводжуючи таку вимогу психологічним тиском та погрозою заподіяння тілесних ушкоджень, які потерпілий сприймав як реальні.

Продовжуючи реалізувати свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , продовжили чинити щодо ОСОБА_8 психологічний та фізичний тиск, так 05.02.2025 близько 11 год. 22 хв., останні перебували в приміщенні АЗС «БРСМ НАФТА», що в м. Вінниці по вул. Якова Гальчевського, 60А, де зустріли ОСОБА_8 та слідуючи за ним, попередньо узгодивши план дій, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_7 відвели потерпілого ОСОБА_8 за будівлю АЗС, та під час розмови задля подальшого отримання коштів та доведення до ОСОБА_8 реальності своїх погроз, у разі невиконання їхньої незаконної вимоги, продовжували погрожувати заподіянням тілесних ушкоджень, та у подальшому ОСОБА_3 наніс правою рукою в ділянку живота ОСОБА_8 та один удар долонею правої руки в ділянку голови ОСОБА_8 та один удар головою в ділянку голови ОСОБА_8 , а ОСОБА_7 завдав один удар лівою рукою в ділянку голови, тим самим, спричинивши ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синця на носі, що згідно висновку експерта належить до легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи діяти згідно попередньо обумовленого плану, спрямованого на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 07.02.2025 близько 15 год. 15 хв., ОСОБА_3 діючи за попередньою змовою ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зателефонував потерпілому ОСОБА_8 та повідомив про необхідність залишити грошові кошти в сумі розмірі 500 доларів США баристі ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що працює в кав`ярні «Бу бу бу» в м. Вінниці по вул. Якова Гальчевського (Тимощука),39.

Після чого, ОСОБА_8 , діючи під контролем правоохоронних органів, на виконання вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 07.02.2025 близько 15.50 год., перебуваючи в кав`ярні «Бу бу бу» в м. Вінниці по вул. Якова Гальчевського (Тимощука), 39, передав ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 500 доларів США, для подальшої передачі ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

У подальшому, 07.02.2025 у період часу з 16:00 год до 16:30 год., попередньо домовившись, ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з метою отримання залишених потерпілим ОСОБА_8 грошових коштів у розмірі 500 доларів США, прибули до приміщення кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_6 » АДРЕСА_2 , де були затриманні, у порядку ст. 208 КПК України.

07 лютого 2025 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна, вчиненого з погрозою насильства над потерпілим (вимагання) за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.02.2025 по справі №127/4411/25 застосовано до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 07.02.2025 по 07.04.2025 включно з одночасним визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

Цією ж ухвалою, у разі внесення застави покладено на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування з потерпілим у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Однак, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20.02.2025 по справі №127/4411/25 ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08 лютого 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України скасовано, клопотання слідчого у кримінальному провадженні задоволено та застосовано до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою до 07 квітня 2025 року (включно) без визначення розміру застави.

Цією ж ухвалою, повернуто ОСОБА_10 або його представнику кошти в сумі 242 240 грн, внесені ним у якості застави за ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08 лютого 2025 року (квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки № 2.92604205.1 від 10 лютого 2025 року).

Під час застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою Вінницьким міським судом Вінницької області та Вінницьким апеляційним судом було встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_3 переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, зумовлених тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та тяжкістю покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, зокрема позбавленням волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

Крім того, було встановлено наявність у цьому кримінальному провадженні ризику можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки у ході документування протиправної діяльності підозрюваного ОСОБА_3 встановлені обставини, що можуть свідчити про вчинення останнім аналогічних злочинів пов`язаних з вимаганням грошових коштів у жителів м. Вінниця.

Відповідно до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Разом з тим, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і мають бути наведені інші підстави для продовження тримання під вартою, також недостатнім є посилання лише на тяжкість вчиненого злочину та покарання (справи «Елоева проти України», «Свершов проти Україні», «Харченко проти України»).

На думку слідчого судді, зі спливом досудового розслідування ризики, які були на час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та які існують на даний час зменшились, та вірогідність їх виникнення є вкрай низькою.

Окремої уваги заслуговує той факт, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні перебуває на завершальній стадій, як пояснив прокурор у судовому засіданні на даний час не було прийнято рішення про продовження строку досудового розслідування, який спливає 08 квітня 2025 року, та орган досудового розслідування планує виконати усі слідчі та процесуальні дії для завершення досудового розслідування.

Таким чином, як слідує з матеріалів кримінального провадженнея, більшість слідчих та процесуальних дій, в тому числі допити підозрюваних, свідків та потерпілого уже проведено, необхідні експертизи уже виконані, підозрюваним, в тому числі ОСОБА_3 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а відтак можливість впливу підозрюваним на ці процеси перестала існувати.

Разом з тим, як зазначено вище, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.02.2025 по справі №127/4411/25 застосовано до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 07.02.2025 по 07.04.2025 включно з одночасним визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

Цією ж ухвалою, у разі внесення застави покладено на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування з потерпілим у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Як встановлено в судовому засіданні, 10.02.2025 у зв`язку з внесенням застави підозрюваного ОСОБА_7 було звільнено з-під варти.

Однак, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20.02.2025 по справі №127/4411/25 ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08 лютого 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України скасовано, клопотання слідчого у кримінальному провадженні задоволено та застосовано до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою до 07 квітня 2025 року (включно) без визначення розміру застави.

Цією ж ухвалою, повернуто ОСОБА_10 або його представнику кошти в сумі 242 240 грн, внесені ним у якості застави за ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08 лютого 2025 року (квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки № 2.92604205.1 від 10 лютого 2025 року).

Як пояснила у судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 перебуваючи близько десяти днів під дією запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваним беззастережно виконувались покладені на нього обов`язки та як слідує з матеріалів справи останній будучи не затриманим та не перебуваючи під вартою самостійно з`явився на апеляційний розгляд до Вінницького апеляційного суду за наслідками розгляду якого йому було змінено запобіжний захід.

Разом з тим, суд звертає увагу на особу підозрюваного ОСОБА_3 , зокрема на його досить молодий вік (25 років), а також те, що останній має постійне місце проживання, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався.

Поряд з цим, як пояснила у судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 , останній визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, однак не погоджується із кваліфікацією його діянь, саме за ч. 4 ст. 189 КК України.

На даний час підозрюваний ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років, однак рішенням Європейського суду з прав людини від 01 червня 2006 року у справі «Мамедова проти Росії», визначено, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу подальшого позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Слідчий суддя, оцінюючи докази та враховуючи викладені вище обставини, дійшов висновку про можливість та необхідність часткового задоволення клопотання сторони захисту та зміну підозрюваному раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до частини першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як зазначено вище та встановлено судом, підозрюваний ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . З огляду на зазначене, саме за цією адресою слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 179, 182, 194, 196, 201, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.

Змінити підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20 лютого 2025 року (справа №127/4411/25) на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк застосування до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту діє в межах строку дії попередньої ухвали Вінницького апеляційного суду від 20 лютого 2025 року (справа №127/4411/25), тобто до 07 квітня 2025 року.

Покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи та/або місця навчання;

- утриматись від спілкування з особами, які являються свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Ухвала про застосування домашнього арешту до ОСОБА_3 діє до 07 квітня 2025 року.

Доставити ОСОБА_3 до місця проживання: АДРЕСА_1 , де звільнити його з-під варти.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя