Справа № 183/9649/23
№ 1-кп/183/937/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року Дніпропетровська обл.,

м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000335 від 01.08.2022 року за обвинуваченням,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Сєвєродонецька Луганської обл., громадянки України, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор пояснив, що обвинувальний акт складено у відповідності з вимогами КПК України, підстав для його повернення прокурору немає, у зв`язку з чим вважає за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Захисник не заперечувала проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Ухвалою від 03.08.2023 р. слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська наданий дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

У зв`язку з цим підготовче судове засідання проведене за відсутності обвинуваченої.

Обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Підстав для закриття провадження та повернення обвинувального акту прокурору не має.

Кримінальне провадження підсудне Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Окрім того, прокурор заявив клопотання від 07.04.2025 про здійснення спеціального судового провадження. В обґрунтування свого клопотання заявник зазначив, що на розгляді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111 КК України.

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що у липні 2022 р. зайняла посаду «начальника отдела образования администрации г. Северодонецка ЛНР».

Обвинувачення обґрунтовується зібраними доказами.

Факт перебування обвинуваченої на тимчасово окупованій території України в м. Сєвєродонецьк Луганської обл. з метою ухилення від кримінальної відповідальності підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Крім того, стороною обвинувачення з дотриманням вимог ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 1111 КК України, шляхом публікації повідомлення про підозру в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора в публікації.

Таким же чином ОСОБА_5 викликалася до слідчого, але жодного разу не з`явилася за викликом.

На підставі викладеного заявник клопотання просить постановити ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання. Просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення цього клопотання. Пояснила, що відсутні докази перебування обвинуваченої на тимчасово окупованій території з метою саме переховування від суду. Обвинувачена органом досудового розслідування оголошена у розшук, що є підставою для зупинення судового провадження.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту та клопотання, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук. За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого. Повістки про виклик обвинуваченого у разі здійснення спеціального судового провадження надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надсилаються захиснику. Інформація про такі документи та повістки про виклик обвинуваченого обов`язково публікуються у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 цього Кодексу та на офіційному веб-сайті суду. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Частиною 2 статті 297-1 КПК України передбачено перелік злочинів, щодо яких може здійснюватись спеціальне досудове розслідування, зокрема з-поміж яких зазначено ст. 111-1 КК України.

Отже, у даному кримінальному провадженні здійснення судового розгляду за відсутності обвинуваченого (in absentia) можливе за умови: переховування обвинуваченого від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення від кримінальної відповідальності; надання прокурором доказів того, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження.

В силу приписів ч. 1 ст. 278, ч. 3 ст. 111, ч. 1 ст. 133, ч. 2 та ч. 8 ст. 135 КПК України повідомлення про підозру та повістки про виклик на стадії досудового розслідування можуть бути вручені під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи. Також допускається здійснювати вказані дії шляхом розміщення відповідної публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб сайті Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

З протоколу допиту від 08.11.2022 р. свідка ОСОБА_6 , протоколу допиту від 14.12.2022 р. свідка ОСОБА_7 , протоколу огляду від 08.12.2022 р. вбачається, що обвинувачена перебуває на тимчасово окупованій території України в м. Сєвєродонецьк Луганської області та обіймає посаду «начальника отдела образования администрации г. Северодонецка ЛНР».

Під час підготовчого судового провадження ухвалою суду від 11.11.2024 р. доручено слідчому відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях: провести огляд відеозапису, розміщеному у мережі Інтернет та мобільному додатку «Телеграм» в групі під назвою «Северодонецк ЛХС 1934» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За результатом виконання вказаної ухвали суду наданий протокол огляду від 27.11.2024 р. з якого вбачається, що обвинувачена займає посаду «начальника отдела образования администрации г. Северодонецка ЛНР» та в інтерв`ю засобам масової інформації повідомила про те, що їй відомо про наявні щод неї кримінальні справи в України за те, що вона зайняла посаду начальника управління освіти.

Таким чином судом встановлено, що обвинувачена перебуває на тимчасово окупованій території України в м. Сєвєродонецьк Луганської області та їй відомо про наявні щодо неї кримінальні провадження у зв`язку із зайняттям неї посади «начальника отдела образования администрации г. Северодонецка ЛНР».

Під час досудового розслідування обвинувачена викликалась до слідчого на 25, 26, 27 січня 2023 р.

Вказаний виклик був опублікований 21 січня 2023 р. на офіційному веб сайті Офісу Генерального прокурора та 21 січня 2023 р. в газеті «Урядовий кур`єр».

Повідомлення про підозру обвинуваченої була опубліковане 28 січня 2023 р. на офіційному веб сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр».

Постановою слідчого від 20.02.2023 р. оголошено розшук ОСОБА_5 .

Під час підготовчого провадження судом виклик обвинуваченої здійснювався шляхом публікації відповідної інформації на офіційному веб сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр»:

-судовий виклик обвинуваченої в судове засідання, яке призначалося на 22.02.2024 р., опублікований 17.01.2024 р. на офіційному веб сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» (№ 34 (7694) від 16.02.2024 р.);

-судовий виклик обвинуваченої в судове засідання, яке призначалося на 26.06.2024 р., опублікований 03.06.2024 р. на офіційному веб сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» (№ 125 (7785) від 20.06.2024 р.);

-судовий виклик обвинуваченої в судове засідання, яке призначалося на 04.11.2024 р., опублікований 30.10.2024 р. на офіційному веб сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» (№ 219 (7879) від 29.10.2024 р.);

-судовий виклик обвинуваченої в судове засідання, яке призначалося на 13.02.2025 р., опублікований 27.01.2025 р. на офіційному веб сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» (№ 28 (7953) від 06.02.2025 р.);

-судовий виклик обвинуваченої в судове засідання, яке призначалося на 14.04.2025 р., опублікований 26.03.2025 р. на офіційному веб сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» (№ 72 (7997) від 08.04.2025 р.).

Україною 17.07.1997 р. була ратифікована Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та для України набрала чинності 11.09.1997 р. Після чого держава взяла на себе зобов`язання гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I Конвенції (ст. 1 Конвенції).

Серед гарантованих Конвенцією прав є право на справедливий суд, яке закріплене в ст. 6 Конвенції. В чинному кримінальному процесуальному законодавстві України доступ до правосуддя є однією із загальних засад кримінального провадження (п. 14 ч. 1 ст. 7 КПК України). Відповідно суди України розглядаючи, зокрема, кримінальні провадження зобов`язані забезпечувати дотримання вказаного права.

З метою регулювання, зокрема, відносин, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України з впровадженням в українське судочинство європейських стандартів прав людини був прийнятий Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в ч. 1 ст. 17 якого закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В своєму рішенні у справі «SOMOGYI v. Italy» Європейського Суду з прав людини зазначив, що провадження за відсутності обвинуваченого саме по собі не є несумісним зі статтею 6 Конвенції. Утім, відмова в правосудді матиме місце, якщо засуджена in absentia особа надалі не зможе отримати від суду, який розглянув її справу, новий розгляд обвинувачення по суті щодо питань фактів та права в разі, якщо не було однозначно встановлено, що особа відмовилася від свого права з`явитися до суду й захищати себе самостійно. ЄСПЛ вважає, що з урахуванням важливого місця права на справедливий суд у демократичному суспільстві стаття 6 Конвенції покладає на кожен національний суд обов`язок перевіряти, чи мав обвинувачений можливість бути поінформованим / ознайомленим із провадженням щодо нього, коли, як і в цій справі, це оскаржується з підстав, які відразу не видаються явно необґрунтованими.

Європейського Суду з прав людини в своєму рішенні у справі «SEJDOVIC v. Italy» вказав, що загалом об`єкт і мета статті 6 Конвенції (хоч це прямо не згадано в пункті 1 цієї статті) свідчать про те, що особа, «обвинувачена у вчиненні кримінального правопорушення», має право брати участь у судовому засіданні (слуханні). Хоча провадження, що мають місце за відсутності обвинуваченого, не є несумісними зі статтею 6 Конвенції, проте відмова в правосудді матиме місце, якщо засуджена in absentia особа надалі не може отримати від суду, який розглядав справу, новий розгляд по суті обвинувачення як з точки зору фактів, так і з точки зору права, якщо не було встановлено, що особа відмовилася від свого права бути присутньою і права на захист або що особа мала намір переховуватися від суду. Конвенція залишає Договірним Державам широкі межі свободи розсуду стосовно вибору засобів, розрахованих для забезпечення того, аби їхні правові системи відповідали вимогам статті 6 Конвенції. Завдання ЄСПЛ полягає в тому, щоб з`ясувати, чи було досягнуто результату, якого вимагає Конвенція. Зокрема, має бути продемонстрована ефективність запропонованих законодавством і практикою процесуальних засобів у випадках, коли обвинувачена у вчиненні кримінального правопорушення особа не відмовлялася від свого права бути присутньою в судовому засіданні та захищати себе самостійно й не намагалася ухилитися від суду. ЄСПЛ не може виключити можливість того, що певні встановлені факти можуть однозначно свідчити про те, що обвинуваченому відомо про наявність кримінального провадження щодо нього, а також про характер і причину обвинувачень і що він не має наміру брати участь у судовому розгляді чи бажає уникнути переслідування. Це може мати місце, наприклад, коли обвинувачений публічно або письмово заявляє, що він не має наміру відповідати на повістки (виклики), про які йому стало відомо з інших джерел, окрім органів влади, або що йому вдається уникнути спроби арешту, або коли до відома органів влади доводяться матеріали, які однозначно свідчать про те, що особі відомо про провадження щодо нього й пред`явлені обвинувачення.

Таким чином практика Європейського Суду з прав людини допускає розгляд кримінального провадження за відсутності обвинуваченого. Також ЄСПЛ вважає, що держава має право на власний розсуд вживати заходи щодо забезпечення того, аби їхні правові системи відповідали вимогам статті 6 Конвенції. При цьому завданням суду є перевірка ефективності таких заходів, перевірка чи мав обвинувачений можливість бути поінформованим / ознайомленим із провадженням щодо нього та з`ясування чи не відмовлявся обвинувачений від свого права бути присутньою в судовому засіданні. Про це можуть свідчити будь-які докази.

Верховний Суд у постанові від 13.06.2019 р. (справа № 607/9498/16-к) зазначив, що відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні і щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 КПК України, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук. За наявності таких обставин, за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

Процедури «in absentia» неминуче припускають деякий відступ від загальних правил кримінального процесу. Особливе значення при цьому надається питанню про забезпечення прав відсутнього в залі судового засідання підсудного. У прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини були вироблені критерії, яким має відповідати таке провадження. При цьому Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності забезпечення процесуальних прав і гарантій осіб, що беруть участь у кримінальному процесі. До таких прав, що підлягають безумовному дотриманню, насамперед, відносяться: право бути присутнім під час розгляду справи, право на захисника, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.

Так, у рішенні «Медєніца проти Швейцарії» Європейський Суд з прав людини зазначив, що існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією.

Ключове значення в цьому випадку відіграє повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійснено відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (справа «Сейдовіч проти Італії»). Повідомлення має бути зроблене офіційно, а твердження про наявність повідомлення з листів родичів або від співробітників засобів масової інформації (справа «Шомоді проти Італії»), є необґрунтованими.

Так, у справі «Сейдовіч проти Італії» Суд зазначив, що питання, яке слід вирішити в даній справі, полягає в тому, чи можна за відсутністю офіційного повідомлення про справу вважати заявника в достатній мірі проінформованим про те що він був притягнутий до кримінальної відповідальності та відбудеться судовий розгляд його справи, щоб він мав можливість вирішити: відмовитися від свого права приймати участь в слуханні справи чи ухилитися від правосуддя.

Отже, у вказаній вище постанові Верховний Суд, з посиланням на судову практику Європейський Суд з прав людини, зробив висновок, що для розгляду кримінального провадження без обвинуваченого ключове значення відіграє обізнаність обвинуваченого про наявне відносно нього кримінальне провадження.

Таким чином здійснювати судовий розгляд кримінального провадження без обвинуваченого без достатніх доказів обізнаності обвинуваченого про наявне щодо нього кримінального провадження (зокрема за наявності лише повідомлення підозрюваного/обвинуваченого шляхом розміщення оголошень у засобах масової інформації) є порушенням його права на доступ до правосуддя.

Як вище зазначалося ОСОБА_5 повідомлялася про наявне щодо неї кримінальне провадження шляхом розміщення викликів до слідчого та суду, повідомлення про підозру на офіційному веб сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр».

Окрім того ОСОБА_5 про свою обізнаність про наявні щодо неї кримінальні провадження за те, що вона зайняла посаду начальника управління освіти ЛНР, повідомила особисто в інтерв`ю засобам масової інформації.

Таким чином суд дійшов висновку, що обвинувачена обізнана про наявне щодо неї кримінальне провадження.

За таких обставин суд вважає клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 52 КК України обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні, у тому числі, щодо осіб, стосовно яких здійснюється спеціальне судове провадження, з моменту прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час підготовчого судового провадження в підготовчих судових засіданнях приймала участь захисник ОСОБА_8 на підставі доручення для надання безоплатної вторинної допомоги від 24.07.2023 р. № 004-40007467. Вказане доручення діє до закінчення останнього судового провадження з перегляду судових рішень.

Таким чином захисник обвинуваченої залучений. Підстав залучати іншого захисника не має.

Керуючись ст. ст. 297-1, 314, 315316, 323, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закінчити підготовче провадження і призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 13 год. 00 хв. на 16 червня 2025 р. в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області (Дніпропетровська обл., м. Самар, вул. Велика Ковалівка, 10-б).

Судовий розгляд проводити суддею одноособово.

Клопотання прокурора від 07.04.2025 р. про здійснення спеціального судового провадження задовольнити.

Здійснювати спеціальне судове провадження у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000335 від 01.08.2022 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Повідомити обвинувачену ОСОБА_5 про прийняте рішення про здійснення спеціального судового провадження стосовно нього шляхом розміщення цієї інформації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Повістки про виклик обвинуваченої ОСОБА_5 та інформацію про процесуальні документи надсилати та публікувати відповідно до вимог ст. 323 КПК України в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду, а саме у газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

В судове засідання викликати осіб, які братимуть участь у судовому розгляді: прокурора, обвинувачену, захисника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1