Справа № 464/1636/25
пр.№ 1-кс/464/320/25
УХВАЛА

13 березня 2025 року слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , з участю представника власника майна ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого дізнавача СД відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про арешт майна, -

в с т а н о в и в :

старший дізнавач ОСОБА_5 звернувся із клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході огляду місця події у ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон марки «iPhone15», сірого кольору у прозорому силіконовому чохлі, шляхом позбавлення права на розпорядження та користування майном. В обгрунтування клопотання покликається на те, що сектором дізнання відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000085 від 08 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 07 березня 2025 року близько 13 год. 54 хв. працівниками СКП ВП 2 ЛРУП 2 ГУНП у Львівській області за адресою м.Львів, пр.Червоної Калини, 60, під час перевірки документів у ОСОБА_6 , було виявлено зіп пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору. Дану речовину ОСОБА_6 зберігав для власного вживання без мети збуту. 08 березня 2025 року, в ході огляду місця події, поблизу супермаркету «Арсен», що за адресою м.Львів пр.Червоної Калини, 60 у ОСОБА_6 , було вилучено зіп пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору, мобільний телефон марки «iPhone15», сірого кольору у прозорому силіконовому чохлі, через який останній вів спілкування із особою на ім`я « ОСОБА_7 » у якої він придбав вказану наркотичну речовину. Вилучене майно, зокрема, вказаний мобільний телефон було визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні. Просить клопотання задоволити.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, просить розглядати дане клопотання у його відсутності та таке задоволити.

Представник власника майна в судовому засіданні заперечив щодо накладення арешту на мобільний телефон та просив такий повернути власнику. Також вказав на ряд опечаток допущених в клопотанні. Крім того, зазначив, що ОСОБА_6 мобілізовано до лав ЗСУ.

Заслухавши пояснення представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання про накладення арешту підлягає до задоволення з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, сектором дізнання відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000085 від 08 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. В ході якого, 08 березня 2025 року під час огляду місця події, поблизу супермаркету «Арсен», що за адресою м.Львів пр.Червоної Калини, 60 у ОСОБА_6 , було вилучено зіп пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору, мобільний телефон марки «iPhone15», сірого кольору у прозорому силіконовому чохлі, через який останній вів спілкування із особою на ім`я « ОСОБА_7 » у якої він придбав вказану наркотичну речовину. Постановою дізнавача від 08 березня 2025 року вище вказаний мобільний телефон було оглянуто та визнано речовим доказом по кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи мотиви клопотання, склад майна, на яке слідчий просить накласти арешт, правову підставу для арешту майна, визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, вважаю, що не застосування арешту може призвести до знищення цього майна, а тому з метою забезпечення кримінального провадження, виходячи із вимог розумності та співмірності обмеження права власності в результаті накладення арешту на майно, приходжу до переконання, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволення.

При цьому, не приймаються до уваги заперечення представника власника майна, з огляду на мету накладення арешту - забезпечення збереження речових доказів. У зв`язку з тим, що вказаний мобільний телефон є речовим доказом у кримінальному провадженні, досудове розслідування у якому триває, а тому з метою збереження речового доказу, необхідно застосувати позбавлення права на розпорядження та користування вказаним майном.

Щодо описок, допущених слідчим у клопотанні та, на які вказав представник власника майна, вважаю, що такі не є підставою у даному випадку для відмови у накладенні арешту.

Керуючись ст.ст.131,132,167,170-173,175,309,395 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

клопотання старшого дізнавача СД відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про арешт майна задоволити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході огляду місця події у ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон марки «iPhone15», сірого кольору у прозорому силіконовому чохлі, шляхом позбавлення права на розпорядження та користування майном.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_8