Провадження № 1-кс/761/692/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 120 141 001 000 102 14,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 120 141 001 000 102 14.

На обґрунтування свого клопотання адвокат зазначає, що постановою слідчого СВ ТВМ - 4 Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Кижєві ОСОБА_6 від 20.11.2007 в рамках кримінальної справи № 60-2514 було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_7 .

Вказана кримінальна справа була порушена за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України до вчинення якого нібито причетна ОСОБА_8 . У подальшому вказані відомості внесенні до ЄРДР за № 120 141 001 000 102 14.

При цьому, адвокат наголошує, що на даний час потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала, оскільки рішеннями Оболонського районного суду м. Києва від 09.11.2022 право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_7 визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

В судовому засіданні представник власників майна - адвокат ОСОБА_3 підтримала доводи та вимоги свого клопотання, яке просила задовольнити, вказуючи, що на даний час відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Уповноважений слідчий в судове засідання не з`явився, при цьому надіслав матеріали кримінального провадження, також зазначив, що досудове розслідування на даний час не завершено, про підозру у вказаному кримінальному провадженні нікому не повідомлялося, щодо скасування арешту майна не зазначив своєї позиції.

Слідчий суддя, заслухавши доводи представника власників майна, вивчивши клопотання про скасування, матеріали кримінального провадження № 120 141 001 000 102 14, вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадження слідчого судді в порядку ст. 174 КПК України, надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування арешту майна, а саме квартиру АДРЕСА_1 ,у кримінальному провадженні № 120 141 001 000 102 14, накладеного постановою слідчого СВ ТВМ - 4 Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_6 від 20.11.2007 в рамках кримінальної справи № 60-2514.

Відповідно до постани Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 року по справі №727/2878/19 (провадження № 14-516ЦС19) встановлено: «Якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року і такого, що триває, а кримінальне провадження не передане до суду на час набрання чинності КПК України 2012 року, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року».

Статтею 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю, або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового розгляду судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У судовому засіданні встановлено, що постановою слідчого СВ ТВМ - 4 Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_6 від 20.11.2007 в рамках кримінальної справи № 60-2514 було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_7 .

Вказана кримінальна справа була порушена за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, у якій досліджувалися обставини щодо можливого вчинення неправомірних дій ОСОБА_8 , щодо вищевказаної квартири, яка належала ОСОБА_7 , яка померла у 2010 році. У подальшому вказані відомості внесенні до ЄРДР за № 120 141 001 000 102 14.

Також встановлено, що рішеннями Оболонського районного суду м. Києва від 09.11.2022 право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_7 визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Таким чином, аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про відсутність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, який триває понад десять років, також відсутністю на даний час ризиків визначених ст.170 КПК України, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Крім того, на день розгляду клопотання слідчим не надано підтвердження наявності підстави продовження дії арешту майна, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні є обґрунтованими.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий зобов`язаний довести необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна, актуальність цього питання, оскільки саме він був ініціатором питання про накладення арешту на майно.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме: арешту нерухомого майна на даний час відпали, що обґрунтовано матеріалами клопотання з огляду на тривалість такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а отже клопотання адвоката представника власників майна про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 120 141 001 000 102 14, накладеного постановою слідчого СВ ТВМ - 4 Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Кижєві ОСОБА_6 від 20.11.2007 в рамках кримінальної справи № 60-2514 підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.170-174 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - задовольнити.

Скасувати арешт квартири АДРЕСА_1 ,накладеного постановою слідчого СВ ТВМ - 4 Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_6 від 20.11.2007, в рамках у кримінального провадження № 120 141 001 000 102 14.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: