УХВАЛА

Справа № 621/331/25

Провадження 1-в/621/15/25

02 квітня 2025 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники справи:

прокурор ОСОБА_3 ,

представник органу пробації ОСОБА_4 ,

засуджений ОСОБА_5 ,

захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Київським районним судом м. Харкова від 02.08.2024, за ч. 2 ст.205-1, ч.2 ст. 200, ч.5 ст. 27, ч.2 ст.209, ч.1 ст. 70 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_8 звернулася до суду з клопотанням, в якому просила скасувати звільнення від відбування покарання засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та направити звільненого для відбування покарання, призначеного вироком Київським районним судом м. Харкова від 02.08.2024 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.205-1, ч.2 ст. 200, ч.5 ст. 27, ч.2 ст.209 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування клопотання вказала, що 29.10.2024 до уповноваженого органу з питань пробації надійшов на виконання вирок Київського районного суду м. Харкова від 02.08.2024 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.205-1, ч.2 ст. 200, ч.5 ст. 27, ч.2 ст.209 Кримінального кодексу України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, та на підставі статті 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком 2 (два) роки. Засуджений був викликаний до органу пробації, де з ним проведено бесіду, ознайомлено під підпис з обов`язками, визначеними законом та судом, а також відповідальністю за ухилення від відбування покарання з випробуванням чи невиконання зазначених обов`язків.

06.11.2024 засуджений без поважної причини не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, чим допустив невиконання обов`язку, передбаченого ч.1 ст.76 КК України, в зв`язку з чим відносно засудженого було застосовано застереження у виді письмового попередження.

Однак 01.01.2025 засуджений знов не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин, в зв`язку з чим відносно засудженого повторно було застосовано застереження у виді письмового попередження.

Незважаючи на неодноразові попередження та проведені профілактичні роботи, ОСОБА_5 повторно не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації 05.02.2025 року.

За таких обставин, орган пробації вважає, що засуджений ухиляється від відбування покарання з випробуванням, має антисоціальну спрямованість та вперте небажання ставати на шлях виправлення й перевиховання, що може призвести в майбутньому до скоєння ним нового кримінального правопорушення, тому просить скасувати звільнення від відбування покарання засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та направити звільненого для відбування покарання, призначеного вироком вироком Київським районним судом м. Харкова від 02.08.2024, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.205-1, ч.2 ст. 200, ч.5 ст. 27, ч.2 ст.209 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні представник органу пробації підтвердила обставини, викладені в поданні, та наполягала на задоволенні клопотання. Зазначила, що при перевірці нею обставин неявки ОСОБА_5 до органу пробації у визначені дні, керівник геріатричного пансіонату за місцем мешкання засуджуваного підтверджувала, що він знаходився за місцем проживання, пансіонат не покидав, однак знаходився в стані алкогольного сп`яніння, а тому причини його неявки є неповажними. Вказала, що з моменту направлення подання до суду ОСОБА_5 з`являється у встановлені дні до органу пробації, не порушує покладених на нього зобов`язань, адміністративних чи інших порушень не вчиняв.

Засуджений ОСОБА_9 просив відмовити у задоволенні клопотання та вказав, що не вчиняє жодних правопорушень, визнав, що не з`являвся у визначені органом пробації дні, однак обов`язково приходив на наступний день чи в інший. Не покидає своє місце проживання і зобов`язується виконувати всі обов`язки, покладені на нього вироком суду, належним чином.

Захисник - адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти скасування звільнення від покарання та просила відмовити у задоволенні клопотання, вказавши, що неявка засудженого є фактично явкою з запізненням, бо ОСОБА_9 завжди з`являвся до органу пробації, лише з запізненням на 1-2 дні, жодних адмінстративних чи кримінальних правопорушень не вчиняв, характеризується позитивно за місцем проживання, а отже твердження органу пробації про небажання засудженого ставати на шлях виправлення є необгрунтованим. ОСОБА_9 є інвалідом ІІІ групи, завжди знаходиться за місцем проживання, що і підтверджено поясненнями представника органу пробації, на даний час усвідомив обов`язковість виконання обов`язків, покладених вироком суду, тому просила не скасовувати звільнення від відбування покарання.

Заслухавши думки учасників судового засідання та дослідивши матеріали особової справи №73/2024 засудженого ОСОБА_5 , судом встановлено, що:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Київським районним судом м. Харкова від 02.08.2024 за ч. 2 ст.205-1, ч.2 ст. 200, ч.5 ст. 27, ч.2 ст.209, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

29.10.2024 вирок надійшов на виконання до Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де в той же день було здійснено виклик засудженого до органу пробації.

Засуджений з`явився за викликом до органу пробації, надав письмові пояснення та підписку про роз`яснення обов`язку з`являтися для реєстрації й повідомляти про зміни місця проживання чи роботи.

Постановою провідного інспектора органу пробації ОСОБА_10 засудженому встановлено обов`язок з`являтися на реєстрацію першу середу кожного місяця.

Як вбачається з матеріалів особової справи 06.11.2024, 01.01.2025, 05.02.2025 та ОСОБА_9 не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, однак з`явився відповідно 04.12.2024, 02.01.2025, 06.02.2025

Згідно характеристики директора Зміївського геріатричного пансіонату (а.с.24 особової справи) ОСОБА_5 знаходиться в пансіонаті з 02.05.2021 року, зарекомендував себе з позитивного боку, допомагає іншим мешканцям, приймає участь в трудовій адаптації, але схильний до пияцтва.

Відомостей про вчинення засудженим адміністративних чи кримінальних правопорушень в період іспитового терміну матеріали особової справи не містять.

Дослідивши матеріали особової справи, пояснення учасників судового засідання, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд зазначає наступне:

Відповідно до пункту 8 ч.1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно пункту 3 ч.2 статті 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.8 ч.1 статті 537 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 78 Кримінального кодексу України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до роз`яснень пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених статтею 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При цьому, вирішуючи питання щодо необхідності скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що хоча засуджений і допустив неявку у визначений для реєстрації день до органу пробації, але ці обставини не можуть категорично свідчити про його небажання стати на шлях виправлення.

Суд вважає, що вказані обставини та матеріали подання не свідчать про те, що засуджений не став на шлях виправлення, та про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

З урахуванням викладеного, суд вважає подання Чугуївського районного відділу №2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання, призначеного вироком суду, таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 78, 89 Кримінального кодексу України, пунктом 8 частини 1 статті 537, статтею 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання начальника Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання та направлення для відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Київським районним судом м. Харкова від 02.08.2024, за ч. 2 ст.205-1, ч.2 ст. 200, ч.5 ст. 27, ч.2 ст.209, ч.1 ст. 70 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки, - відмовити.

Копію особової справи № 73/2024 повернути до уповноваженого органу пробації

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 02.04.2025.

Суддя ОСОБА_11