Справа № 703/6198/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

14 січня 2025 року м. Сміла

Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла, клопотання старшого слідчого відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 17 листопада 2024 року за №0000973, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Балаклея Черкаського району Черкаської області, з середньою освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, військової частини НОМЕР_1 ЗСУ, такого, що неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

установив:

Старший слідчий слідчого відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 18 лютого 2025 року, обраного відносно підозрюваного ОСОБА_4 , що подане в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 17 листопада 2024 року за №0000973, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні СВ відділу поліції №2 Черкаського ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000973 від 17 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, в ході проведення досудового розслідування у якому встановлено, що ОСОБА_4 , 16 листопада 2024 року близько 11 години 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та в під`їзді будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_7 більше 5-ти ударів в область голови та грудної клітки останньому, внаслідок чого останній від отриманих тілесних ушкоджень помер.

З урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів, ОСОБА_4 18 листопада 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 листопада 2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 15 січня 2025 року включно.

Постановою керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 від 09 січня 2025 року строк досудового розслідування кримінального провадження продовжено до трьох місяців, тобто до 18 лютого 2025 року.

Враховуючи, що строк запобіжного заходу застосованого відносно ОСОБА_4 закінчується 15 січня 2025 року, та приймаючи до уваги, що ризики, передбачені п.1, п.3 та п. 4 ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані під час застосування слідчим суддею вказаного запобіжного заходу на даний час не зменшилися, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з даним клопотанням. А саме зазначив, що перебуваючи на волі, під тягарем кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, задля уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, які ще не давали суду показів, у зв`язку з чим з плином часу інтереси слідства можуть втратити актуальність; перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 матиме змогу перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема може негативно впливати на хід досудового розслідування, перешкоджати проведенню слідчих дій, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками, а також з особами, яким в подальшому може плануватись вручення повідомлення про підозру, давати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, тим самим перешкоджати досудовому розслідуванню.

У судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку прокурор підтримав клопотання й просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. Крім того зазначив, що ризики, які були враховані слідчим суддею при застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час продовжують існувати та не зменшилися. Також повідомив, що на даний час існує необхідність у проведенні ряду слідчих дій та не завершено проведення експертизи, в зв`язку з чим 09 січня 2025 року постановою керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0000973 до трьох місяців, тобто до 18 лютого 2025 року. В зв`язку з чим прокурор просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно підозрюваного ОСОБА_4 до трьох місяців, в межах строку досудового розслідування, тобто до 18 лютого 2025 року. При цьому, просив не визначати розміру застави. Зауважив також, що ОСОБА_4 , який є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією самовільно залишив військову частину та повернувся до місця свого проживання.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні своєї вини у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не заперечував та в разі застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу зобов`язався не відлучатися з місця свого постійного проживання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечив, просив обрати більш м`який запобіжний захід та вважає, що вказані стороною обвинувачення ризики є припущеннями. Зокрема, ризик впливу на свідків нічим не підтверджується. На підставі наведеного, захисник вважає подальше застосування найбільш обтяжливого виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 невиправданим, відтак просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя, врахувавши доводи прокурора та захисника, заслухавши позицію учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18 листопада 2024 року, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000973 внесені до вказаного реєстру 17 листопада 2024 року за фабулою: «17 листопада 2024 року близько 07 години 00 хвилин за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 , виявлено труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з явними тілесними ушкодженнями» з правовою кваліфікацією ч.2 ст.121 КК України.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст.121 КК України кримінальна відповідальність за даною частиною статті настає у разі вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого способом, що має характер особливого мучення, або вчиненого групою осіб, а також з метою залякування потерпілого або інших осіб, чи з мотивів расової, національної або релігійної нетерпимості, або вчинене на замовлення, або таке, що спричинило смерть потерпілого.

17 листопада 2024 року о 16 годині 20 хвилин ОСОБА_4 було затримано у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України та 18 листопада 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

У цей же день, о 12 годині 27 хвилини ОСОБА_4 вручено вищевказане повідомлення про підозру та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, а також оголошені та роз`яснені права підозрюваного.

Відповідно до п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами, та була перевірена слідчим суддею 19 листопада 2024 року під час обрання підозрюваному запобіжного заходу. Зазначена ухвала слідчого судді Смілянського міськрайонного суду від 19 листопада 2024 року ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року залишена без змін та набрала законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як зазначалось вище, ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 листопада 2024 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 15 січня 2025 року.

При застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний, перебуваючи на волі або при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні.

В ході проведення судового розгляду встановлено, що слідчим під час проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження здійснено ряд процесуальних дій, однак, закінчити досудове розслідування у повному обсязі до закінчення строку застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, тобто до 15 січня 2025 року, неможливо з об`єктивних причин, які не залежали від слідчого, та обумовлюються тривалістю проведення судово-медичної експертизи, а також необхідністю проведення інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій, направлених на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин провадження.

Постановою керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 від 09 січня 2025 року строк досудового розслідування кримінального провадження продовжено до трьох місяців, тобто до 18 лютого 2025 року.

Під час судового розгляду не встановлено підстав для відмови у продовженні строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки, станом на день розгляду клопотання, ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу, продовжують існувати та не зменшилися.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час судового розгляду клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчим суддею не встановлено та органом досудового розслідування не надано доказів наявності у підозрюваного ОСОБА_4 судимості.

При цьому суд не приймає доводи захисника, про те, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, та запобіжний захід у вигляді застави цілком зможе забезпечити дотримання ним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, адже такі твердження жодним чином не доведені. Разом з тим, вищевказані обставини об`єктивно доводять існування ризиків, на які вказує сторона обвинувачення. Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 , хоча і має зареєстроване місце проживання, однак фактично проживає за іншою адресою, неодружений, на його утриманні малолітні та неповнолітні діти не перебувають, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та достовірно усвідомлюючи суворість можливого призначення йому покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється, у разі доведеності його вини, хоча і має зареєстроване місце проживання, однак офіційно не працевлаштований, тому стабільного джерела прибутку не має, не одружений, відтак, слідчий суддя вважає, що він під тягарем відповідальності за скоєний злочин, а також можливості бути засудженим до позбавлення волі на певний строк може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_4 достовірно усвідомлюючи настання негативних для себе наслідків у вигляді можливого призначення йому покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, з метою уникнення даного покарання, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. При цьому, враховуючи право підозрюваного ОСОБА_4 на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, в якому наявні відомості щодо анкетних даних свідків, а також місця їх проживання, не виключено можливість позапроцесуального спілкування підозрюваного зі свідками та здійснення на них як фізичного, так і психологічного тиску.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, які свідчать про те, що враховані при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ризики не зменшилися і продовжують існувати до даного часу, а також доведено наявність об`єктивних причин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування у кримінальному провадженні

№0000973 від 17 листопада 2024 року до закінчення терміну дії попередньої ухвали про тримання під вартою, тобто до 15 січня 2025 року, при цьому будь-який інший запобіжний захід, окрім, тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Окрім того, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, наслідком якого є смерть людини, з урахуванням положень ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави.

На підставі наведеного, приходжу до висновку про необхідність продовження строку, застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без права внесення застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 18 лютого 2025 року включно, з його утриманням у ДУ «Черкаській слідчий ізолятор».

Керуючись ст.176, 177, 182, 183, 193, 194, 196-198, 372, 376 КПК України,

постановив:

Клопотання старшого слідчого відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 17 листопада 2024 року за №0000973, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк, застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою без права внесення застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 18 лютого 2025 року, з його утриманням у ДУ «Черкаській слідчий ізолятор».

Виконання ухвали слідчого судді, в частині доставки підозрюваного ОСОБА_4 до місця утримання під вартою - Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», покласти на ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

Копію ухвали направити до ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений о 16 годині 00 хвилин 15 січня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1