Справа № 487/1570/25
Провадження № 1-кс/487/1823/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000173 від 06.05.2023 за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України про арешт майна

встановив:

14.03.2025 слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_3 , за погодженням із заступником керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив накласти арешт на транспортні засоби Opel Insignia р/н НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , Toyota RAV4 р/н НОМЕР_3 , VIN- НОМЕР_4 , які належать підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою подальшого забезпечення збереження майна, для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, із позбавленням права на його відчуження (продажу, дарування, тощо). Вимоги клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, в даному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов до підозрюваного про відшкодування шкоди, а тому є підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна останнього.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав, просив про його задоволення.

На підставі ст. 172 КПК України клопотання розглянуто без участі власника майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000173 від 06.05.2023 за ч.4 ст.425 КК України КК України.

У ході досудового розслідування становлено, що ОСОБА_4 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді командира відділення радіоелектронної боротьби взводу радіоперешкод роти радіоперешкод військової частини НОМЕР_5 , у військовому званні «старший сержант», будучи військовою службовою особою, виконуючи обов`язки військової служби, в умовах воєнного стану, недбало поставився до служби та належним чином не виконав покладені на нього обов`язки, що призвело до загибелі солдата ОСОБА_6 та знищення комплексу РЕБ з БпЛА «Буковель-АД», залишкова вартість якого станом на 03 травня 2023 року становила 2 886 022, 64 грн. (два мільйони вісімсот вісімдесят шість тисяч двадцять дві гривні шістдесят чотири копійки).

07.02.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України недбале ставлення військової службової особи до служби, якщо це заподіяло тяжкі наслідки, вчинене в умовах воєнного стану.

За вищевикладених обставин, командир відділення радіоелектронної боротьби взводу радіоперешкод роти радіоперешкод військової частини НОМЕР_5 старший сержант ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України недбале ставлення військової службової особи до служби, якщо це заподіяло тяжкі наслідки, вчинене в умовах воєнного стану.

Таким чином, враховуючи, що внаслідок дій ОСОБА_4 , державі спричинено збитки на суму 2 886 022, 64 грн. (два мільйони вісімсот вісімдесят шість тисяч двадцять дві гривні шістдесят чотири копійки), що підтверджується висновком експерта №11102/11103 за результатами проведення товарознавчої експертизи майна і техніки військового призначення та озброєння, процесуальним прокурором Звенигородської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 було заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 зазначених збитків, що стало підставою для ініціювання органом досудового розслідування питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, Уу випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Вимогами ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до інформації з баз даних МВС підозрюваному належать наступні транспортні засоби: Opel Insignia р/н НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 ; Toyota RAV4 р/н НОМЕР_3 , VIN- НОМЕР_4 .

Отже, враховуючи викладене та з урахуванням того, що є необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити, оскільки таке обмеження права власності підозрюваного є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на транспортні засоби: Opel Insignia р/н НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , Toyota RAV4 р/н НОМЕР_3 , VIN- НОМЕР_4 , які належать підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із позбавленням права на їх відчуження (продажу, дарування, тощо).

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1