Справа №760/4707/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2025 м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Максима Кривоноса, буд. 25 клопотання слідчого 4 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001293 від 10.12.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст.436-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого 4 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001293 від 10.12.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст.436-2 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001293, від 10.12.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст.436-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01.11.2024, виник та сформувався стійкий злочинний намір, направлений на вчинення кримінально караних діянь, що полягають у поширенні матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії російської федерації проти України розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадського конфлікту та виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

На виконання свого умислу ОСОБА_4 у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановленому досудовим розслідуванням час, зареєстрував обліковий запис у соціальній мережі «TikTok» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_9 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У подальшому, діючи умисно, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, використовуючи особистий мобільний телефон під`єднаний до мережі Інтернет, на своїй персональній відкритій сторінці соціальної мережі «TikTok» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_9 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 поширив відеопублікацію під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 рс, в якій містяться заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадського конфлікту.

Крім того, ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний намір, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, діючи умисно, повторно, на своїй персональній відкритій сторінці соціальної мережі «TikTok» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_9 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 поширив відеопублікацію під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7 рс, в якій міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Одночасно, встановлено, що на особисту соціальну сторінку «ТікТок» ОСОБА_4 в мережі «ТікТок» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_10 » (за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») підписано 650 осіб, які здійснюють постійне відслідковування його публікацій.

19.02.2025 був проведений обшук органом досудового розслідування в порядку статті 234 КПК України за адресою АДРЕСА_1 , у якій мешкає ОСОБА_4 . В ході обшуку було вилучено: 1) мобільний телефон «Xiaomi Redmi 12» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ; 2) SIM-карта з м.т. НОМЕР_3 .

19.02.2025 вказані речі постановою слідчого 4 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

У п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи викладені доводи, слідчий просить накласти арешт на вказане майно.

У судове засідання слідчий не прибув, до суду надійшла заява про розгляд клопотання у його відсутність, у якій останній зазначив, що клопотання підтримує, просить задовольнити в повному обсязі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

За змістом ст. 171 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, тому слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд клопотання у відсутність прокурора або слідчого та власника майна.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали, додані до клопотання слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 131 КПК України має застосовуватись з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя здійснює повноваження в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Під час досудового розслідування, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є тимчасовий доступ до речей та документів.

Положеннями п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України та ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Так, підчас розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням ГУ СБУ у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001293 від 10.12.2024 р.

18.02.2025 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного надано дозвіл на проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_4

19.02.2025 у порядку ст. 234 КПК України було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001293 від 10.12.2024, під час якого виявлено та вилучено: 1) мобільний телефон «Xiaomi Redmi 12» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ; 2) SIM-карта з м.т. НОМЕР_3 .

19.02.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст.436-2 КК України.

20.02.2025 на підставі постанови слідчого вилучене під час обшуку майно визнано речовими доказами.

Слідчим суддею були досліджені матеріали кримінального провадження, які в копіях долучені до клопотання.

Таким чином, проаналізувавши подані до суду матеріали кримінального провадження, із врахуванням доводів слідчого, викладених в клопотанні, слідчий суддя дійшов до висновку, що слідчим доведено наявність підстав вважати, що на даному етапі досудового розслідування існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також те, що вилучене в ході обшуку майно, відповідає ознакам, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України дає підстави для арешту вказаного у клопотанні майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У зв`язку із викладеними обставинами, суд дійшов до висновку про задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст. ст. 131, 170-173, 175, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 19.02.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001293 від 10.12.2024, а саме на:

1) мобільний телефон «Xiaomi Redmi 12» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ;

2) SIM-карта з м.т. НОМЕР_3 , які містить відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську міську прокуратуру.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1