Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/945/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Київ

Слідча суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000136 від 12.07.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000136 від 12.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання, зберігання, пересилання з метою збуту психотропних речовин, вчиненого особою, яка раніше вчиняла кримінальне правопорушення передбачене ст. 309 КК України.

В подальшому реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливі мотиви, в невстановлений розслідуванням час та місці, ОСОБА_4 придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін для подальшого збуту, на території Київської області, м. Києва та території КП «Київський метрополітен».

В ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки ОСОБА_4 під час телефонної розмови 16.09.2024 в період часу з 10 годину 27 хвилин по 11 годину 19 хвилин домовився про збут амфетаміну особі, відносно якої застосовано заходи безпеки - ОСОБА_8 , шляхом пересилання амфетаміну до поштомату ТОВ «Нова Пошта» за ціною 2000 грн. ОСОБА_8 було перераховано 16.09.2024 о 11 годині 38 хвилин на карту НОМЕР_1 на вимогу ОСОБА_4 2000 грн.

Після чого амфетамін було розфасовано в 2 згортки та поміщено до картонної коробки від навушників, з метою приховання фактичного вмісту відправлення, та 17.09.2024 року о 17 годині 10 хвилин, було зареєстровано поштове відправлення, через мобільний додаток «Нова Пошта», № 20 4510 0095 9837 на ім`я ОСОБА_8 . Цього ж дня об 19 годині 11 хвилин, до відділення №1 ТОВ «Нова Пошта» було передано картонну коробку з вмістом 2 згортків, в яких знаходився амфетамін, таким чином, шляхом пересилання ОСОБА_4 збув ОСОБА_8 психотропну речовину обіг якої обмежено - амфетамін.

В подальшому 18.09.2024 року в період часу з 17 години 14 хвилин по 17 годину 23 хвилини в ході огляду місця події на станції «Видубичі» КП «Київський метрополітен» особа, відносно якої застосовано заходи безпеки - ОСОБА_8 отримав з поштомату № 23123 ТОВ «Нова Пошта», який знаходиться у вестибюлі вищезазначеної станції, поштове відправляння № 20 4510 0095 9837 та надав для вилучення слідчому за участі двох понятих, 2 згортки, які знаходились в поштовому відправленні з вмістом порошкоподібної речовини, яка містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, маса амфетаміну в речовинах становить 0,499 г та 0,480 г, загальна маса в речовинах становить - 0,979 г.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 2 «Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ» амфетамін є психотропною речовиною, обіг якого обмежено.

Крім того під час досудового розслідування, 28.11.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_4 , та в ході обшуку в останнього було виявлено та вилучено 11 паперових згортків з вмістом наркотичного засобу обіг якого обмежено - канабіс, загальною масою 10,20 г., два полімерні пакетики та згорток фольги з вмістом психотропної речовини обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою в речовинах 5,311 г.

28.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні, пересиланні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини в місцях масового перебування громадян, вчиненого особою, яка раніше вчиняла кримінальне правопорушення передбачене ст. 309 КК України.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 29.11.2024 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у межах 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90 840 гривень, строком до 26.01.2025.

Постановою керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва від 20.01.2025 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 . Зокрема, на думку сторони обвинувачення, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Таким чином, з огляду на вказані обставини, а також на те, що передбачені ст. 177 КПК України ризики, які стали підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, слідчий за погодженням з прокурором просить продовжити відносно підозрюваного строк тримання його під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених в ньому, посилаючись на обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, вказала, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, посилався на необґрунтованість підозри, незаконність проведення обшуку від 28.11.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає його підзахисний. Зазначив, що дійсно ОСОБА_4 раніше судимий за ст. 309 КК України, однак він не переховувався і завжди з`являвся на виклики до органів досудового розслідування та суду, а тому відповідний ризик, на його думку, є недоведеним. Вважає, що достатнім запобіжним заходом, який може бути застосований до підозрюваного, є домашній арешт.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла наступних висновків.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких зокрема віднесені запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 176 та ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Частиною 3 статті 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000136 від 12.07.2024, у якому 28.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 29.11.2024 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у межах 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90 840 гривень, строком до 26.01.2025.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів та за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Постановою керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва від 20.01.2025 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 28.02.2025.

У судовому засіданні слідчою суддею встановлено, що копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження строку застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник отримали у встановлений ч. 2 ст. 184 КПК України строк.

Слідча суддя перевірила наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується наступними доказами:

-рапортом про виявлене кримінальне правопорушення від 12.07.2024 року;

-протоколами допиту свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом огляду місця події від 18.09.2024 року;

-висновком експерта № СЕ-19/111-24/54202-НЗПРАП від 20.09.2024 року;

-протоколом проведення обшуку від 28.11.2024 року;

-протоколами проведення негласних слідчих дій;

-висновком експерта № СЕ-19/111-24/70617-НЗПРАП від 12.12.2024 року.

Оцінка критерію обґрунтованості підозри здійснюється слідчою суддею з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у пункті 48 рішення від 13.11.2007 року у справі «Чеботарь проти Молдови», а також у пункті 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Таким чином, оцінюючи наведені слідчим та прокурором докази обґрунтованості підозри, слідча суддя дійшла висновку, що стороною обвинувачення зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні дані, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та про причетність ОСОБА_4 до їх вчинення.

Водночас слідча суддя зауважує, що в цьому випадку дотримано стандарт доказування «обґрунтована підозра», який є найнижчим стандартом доказування у кримінальному процесі та не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення, проте є достатнім для вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу. При цьому, доведення стороною обвинувачення вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, має відбутись за найвищим стандартом доказування «поза розумним сумнівом» у змагальному судовому процесі під час розгляду справи по суті.

Оцінюючи наявність на даний час ризиків у кримінальному провадженні, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідча суддя встановила наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як зазначено у клопотанні про продовження строку тримання під вартою стороною обвинувачення встановлено наявність наступних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_4 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Щодо наявності ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Покликаючись на існування цього ризику, сторона обвинувачення стверджувала, що підозрюваний, усвідомлюючи міру покарання за вчинення ним кримінального правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду, що може призвести до несвоєчасного прийняття процесуальних рішень у даному кримінальному провадженні та якнайшвидшого розслідування даного кримінального провадження.

Крім того, на той факт, що підозрюваний буде переховуватись від органу досудового розслідування вказує те, що 11.03.2024 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 71 КК України призначено остаточне покарання 1 рік 1 місяць та від виконання якого він фактично ухиляється.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.05.2022 у справі № 369/3790/22 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Також, вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.03.2024 у справі № 369/9371/23 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання призначеного даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.05.2022, з врахуванням вимог ст. 72 КК України та призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць.

Відтак, встановлені беззаперечні докази наявності ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, санкція статті, що інкримінується підозрюваному ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. На думку слідчої судді, тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та суворість призначення покарання за його вчинення у випадку визнання особи винуватою, також може свідчити про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування чи суду.

При цьому, слідчою суддею взято до уваги те, що ОСОБА_4 немає на утримання дітей чи інших непрацездатних осіб, не працює, не має постійного джерела доходу, тобто не має стійких соціальних зв`язків, що не перешкоджатиме останньому покинути місце проживання, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

При цьому, обставин, які б вказували на зменшення зазначеного ризику, не встановлено.

Перевіряючи наявність ризику впливу підозрюваного ОСОБА_4 на свідків, слідча суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд зможе обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто, якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Цей незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, причетну до вчинення кримінального правопорушення, так і свідків, які можуть надати показання щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою.

Отже, при встановленні наявності ризику впливу на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, слідча суддя враховує те, що вказаний ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, та дослідження їх судом.

При цьому, в ході судового розгляду клопотання не встановлено обставин, які б вказували на зменшення зазначеного ризику.

На обґрунтованість існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , вказує те, що як вже зазначалось вище, будучи раніше засудженим ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та знову підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення. Крім того, враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення даного злочину, особу підозрюваного, останній може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки не має постійного доходу, не працює, суспільно-корисною працею не займається.

З огляду на викладене, слідча суддя дійшла висновку про обґрунтованість існування такого ризику та відсутність на даний час обставин, які б свідчили про зменшення ризику того, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити нові кримінальні правопорушення.

Також, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, слідча суддя враховує відомості щодо особи підозрюваного, який є громадянином України, не має на утриманні дітей чи інших непрацездатних осіб, із середньою освітою, офіційно не працює, раніше судимий, неодружений.

При цьому, надаючи оцінку твердженням сторони захисту щодо можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідча суддя враховуючи те, що ОСОБА_4 раніше судимий за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць і така судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, а також відсутність стійких соціальних зв`язків, нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування, дійшла висновку, що заявлений захисником запобіжний захід не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Враховуючи викладене, оскільки прокурором доведено обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, які не зменшились, слідча суддя приходить до переконання, що строк тримання під вартою слід продовжити, оскільки продовження застосування саме такого запобіжного заходу зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .

Будь-яких нових обставин, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу підозрюваному та які не існували, і не розглядались на час обрання запобіжного заходу, в судовому засіданні не встановлено.

При цьому, з урахуванням положень ст. 197 КПК України та зважаючи на обставини справи, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, оскільки слідча суддя вважає за можливе продовжити відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 30 днів із можливістю внесення застави.

Також, статтею 205 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст. 176 - 178, 183, 193-194, 196 - 197, 199, 309 - 310 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000136 від 12.07.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Продовжити застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 30 днів, тобто до 20.02.2025 включно, із можливістю внесення застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_4 :

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним їх викликом та вимогою;

- не відлучатися з Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (за наявності).

Зазначені обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_4 строком на 30 днів, який починається з моменту звільнення з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана особа зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 30 днів, обчислюється з 22.01.2025 та припиняє свою дію 20.02.2025.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження - для відома.

Копію ухвали направити ДУ «Київський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що перебуває під вартою, у той самий строк з моменту вручення їй ухвали.

Cлідча суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1