Справа № 148/2/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Тульчина кримінальне провадження № 0000416 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Блащенці, Білоцерківський район Київська область, зареєстрованого та фактично проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовозобов`язаного, має інвалідність ІІІ групи не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт щодо обвинувачення ОСОБА_3 , у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України, разом з угодою про примирення, відповідно до якої, 02.08.2024 близько 21,:00 год, ОСОБА_3 , знаходячись на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, відповідно до п. 2.2. «Правил дорожнього руху України» будучи користувачем і законним володільцем моторолера (скутера) марки «HONDA» моделі «Dio 27» чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 та відповідальною особою за експлуатацію зазначеного транспортного засобу, всупереч пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, достовірно знаючи те, що його знайомий ОСОБА_7 не має посвідчення водія, тим самим не має права керування транспортним засобом, та достеменно розуміючи, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, добровільно допустив його до керування вказаним транспортним засобом.

Крім того, ОСОБА_3 , будучи відповідальною особою за експлуатацію даного транспортного засобу і перебуваючи пасажиром скутера марки «HONDA» не вжив заходів щодо відсторонення від керування цим транспортним засобом водія ОСОБА_7 , який не мав посвідчення водія та перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Після чого, того ж дня близько 21:20 год, водій ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керуючи технічно-справним скутером марки «HONDA» моделі «Dio 27» чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 разом із пасажиром ОСОБА_3 рухаючись по вул. Качури, с-ще. Шпиків, Тульчинський район Вінницька область, де в порушення вимог п. 12.1, п. 12.2, п. 12.4 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, допустив падіння транспортного засобу, внаслідок чого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, синця на обличчі, крововиливу в м`які покрови голови, перелому кісток основ черепа, тотального субарахноїдального крововиливу, забою головного мозку, що згідно висновку судово-медичної експертизи належать до тяжких тілесних ушкоджень.

У подальшому, 10.08.2024 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 помер у реанімаційному відділенні Вінницької обласної клінічної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка. Згідно вказаного висновку судово-медичної експертизи причиною смерті ОСОБА_7 стала відкрита черепно-мозкова травма, яка ускладнилась набряком та дислокацією головного мозку.

Згідно, судово-токсикологічної експертизи крові ОСОБА_7 , яку відібрано 03.08.2024 одразу після виникнення ДТП, у останнього виявлено етиловий спирт у концентрації 0,9 % в крові.

На досудовому слідстві, 30.12.2024 між сторонами кримінального провадження: потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди, потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 287 КК України.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів та згоди сторін на його призначення. Роз`яснено щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473, 474 КПК України та невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України і щодо умисного невиконання угоди про примирення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини кримінального провадження, що встановлені досудовим розслідуванням. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просив угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник, також просив затвердити угоду про примирення.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що примирилася із обвинуваченим, претензій майнового та морального характеру відсутні, цілком розуміє наслідки затвердження судом угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України, яке згідно положень ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Аналізуючи та оцінюючи обставини кримінального провадження та всі докази в їх сукупності, пояснення обвинуваченого, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ст. 287 КК України допуск до керування транспортним засобом особи, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння та не має права на керування транспортним засобом, вчинене особою відповідальною за експлуатацію транспортного засобу, що спричинило смерть потерпілого.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою у стані алкогольного сп`яніння.

Суд у порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 , повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи, інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення обов`язки, очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про примирення від 30.12.2024 на відповідність вимогам КПК і КК України, суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для її затвердження.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню, яке відповідає санкції ст. 287 КК України, і яке узгоджене сторонами в угоді про примирення, а саме, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів.

Питання речових доказів необхідно вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого ОСОБА_8 підлягають стягненню понесенні документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів в дохід держави в сумі 9400,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 287 КК України, ст. 368, 371, 374, 394, 395, 468, 469, 472-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 30.12.2024 між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000416 по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України.

Визнати винним ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів.

Стягнути з ОСОБА_3 понесенні процесуальні витрати на залучення експертів в дохід держави в сумі 9400,20 грн (дев`ять тисяч чотириста гривень двадцять копійок).

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт накладений ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 06.08.2024 скасувати.

Речові докази:

- взуття ОСОБА_7 , яке було поміщено до спец пакету НПУ PSP3178292 та взуття ОСОБА_3 , яке поміщено до спец. пакету НПУ PSP3178291 повернути обвинуваченому та потерпілій;

- скутер марки «HONDA dio» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_3 , та який перебуває у користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути користувачу.

- змиви та запахові сліди з поверхонь правої та лівої ручок скутер марки «HONDA dio», які поміщено до паперових конвертів знищити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між потерпілою та підозрюваним, обвинуваченим про примирення може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України, угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілій та прокурору.

Суддя: