ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №646/2710/23 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/961/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.115 КК України
УХВАЛА

Іменем України

31 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадження заапеляційними скаргами обвинуваченого, захисника на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.01.2025 року стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Іскателей РФ, українець, громадянин України, з вищою освітою, неодружений, офіційно не працюючий, зареєстрований та фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий

засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України до 10 (десяти) років позбавлення волі.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля процесуальних витрат та речових доказів.

Згідно вироку, 08.03.2023 приблизно о 15:30 год., більш точний час у ході досудового розслідування, так і час судового засідання встановити не вдалося можливим, ОСОБА_8 , знаходячись в гостях у ОСОБА_9 за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , під час сварки з останнім, яка виникла на ґрунті військових дій на території України, яка перейшла у бійку, в ході якої у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на вбивство ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині та бажаючи настання саме таких наслідків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_8 , взяв кухонний ніж зі столу на кухні та наніс один удар по передній поверхні шиї ліворуч, не менше двох ударів по передній поверхні лівої половини грудної клітки, один удар по передній поверхні живота потерпілого ОСОБА_9 , внаслідок чого, згідно з висновком судово-медичної експертизи №12-17/144-Зм/23 від 14.03.2023 спричинив наступні тілесні ушкодження: шиї - одне проникаюче сліпе колото-різане поранення на передній поверхні шиї ліворуч, з масивними крововиливами м?яких тканин в області рани з ушкодженням лівої загальної сонної артерії, масивним крововиливом м?яких тканин в зоні щитовидного хряща ліворуч, недокрів?ям судин на розрізі; тулуба - проникаючі сліпі колото-різані поранення у кількості двох на передній поверхні лівої половини грудної клітки, з ушкодженням плеври та верхньої долі легені, наявності в лівій плевральній порожнині рідкої червоно-коричневої крові; живота - одне проникаюче сліпе колото-різане поранення на передній поверхні живота ліворуч в верхній третині, з ушкодженням органів черевної порожнини (великої кривизни шлунку в верхній третині), наявності рідкої червоно-коричневої крові в черевній порожнині.

По ступеню тяжкості вищевказані проникаючі сліпі колото-різані поранення на шиї, нагрудної клітки, на животі, як в сукупності, так і кожне окремо відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (згідно з п.2.1.3 «Правил судово - медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.).

Причиною смерті потерпілого ОСОБА_9 стало проникаюче сліпе колото-різане поранення шиї, з ушкодженням лівої загальної сонної артерії, що призвело до розвитку гострої крововтрати, що стало безпосередньою причиною смерті. Окрім цього ушкодження у вигляді проникаючих сліпих колото-різаних поранень на грудної клітки та на животті пов`язаної з причиною смерті ОСОБА_9 , які також призвели до розвитку гострої крововтрати.

Після вчинення даного правопорушення ОСОБА_8 залишив місце події.

Прокурор, ще до початку апеляційного розгляду відмовився від своєї апеляційної скарги в порядку ст. 403 КПК України.

В апеляційних скаргах обвинувачений та його захисник просять вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції з причин неповноти судового розгляду, неправильного застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та захисника, які просили задовольнити апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляції слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, всупереч доводам апеляційних скарг сторони захисту, висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за обставин, викладених у вироку, на думку колегії суддів, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог ст. 94 КПК України, в тому числі з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд першої інстанції, за переконанням апеляційної інстанції, правильно встановив фактичні обставини вчинення злочину виходячи з досліджених доказів, належним чином мотивував у вироку свої висновки та вірно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України, а саме як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Висновки суду в цій частині є належним чином обґрунтованими та спираються на зібрані у кримінальному провадженні докази, яким суд дав правову оцінку кожному окремо та в сукупності з іншими доказами у справі, тому колегія суддів знаходить доводи апеляційної скарги захисника, щодо наявності іншої кваліфікації, надуманими та необґрунтованими.

Так, згідно вироку, незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим у скоєні інкримінованого йому злочину, його вина підтверджується сукупністю досліджених в ході судового розгляду доказів такими як: показаннями свідків; та іншими письмовими доказами.

Так, показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які останні дали безпосередньо в суді першої інстанції повністю підтверджуються ті фактичні обставини, які встановив суд першої інстанції. При цьому ці докази не тільки узгоджуються між собою та доповнюють один одного, а й підтверджуються дослідженими письмовими доказами долученими до справи.

Отже встановлені фактичні обставини, підтверджуються інформацією, що міститься у наступних документах:

- протоколі огляду місця події від 14.03.2023 та ілюстративного матеріалу до нього (т. 2 а. с. 2 - 14);

- протоколі огляду місця події від 14.03.2023 та ілюстративного матеріалу до нього (т. 2 а. с. 17 - 23);

- лікарського свідоцтва про смерть №12-17/144-Зм/23 від 15.03.2023 про причину смерті ОСОБА_9 (т. 2 а. с. 25 - 26);

- протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.03.2023 (т. 2 а. с. 27 - 29);

- постанові про визнання і приєднання до справи речових доказів від 14.03.2023 (т. 2 а. с. 32 - 36);

- постанові про визнання і приєднання до справи речових доказів від 14.03.2023 (т. 2 а. с. 68 - 69);

- висновку експерта №15-12/234-С/2023 від 11.04.2023 за результатами судово-медичної цитології з додатком до нього (т. 2 а. с. 94 - 98);

- висновку експерта з додатком до нього за результатами судово-медичної експертизи речових доказів №15-12/№237/-С/2023 від 01.05.2023 (т. 2 а. с. 102 - 106);

- висновку експерта з додатком до нього за результатами судово-медичної експертизи речових доказів №15-12/№235/-С/2023 від 20.04.2023 (т. 2 а. с. 110 - 114);

- висновку експерта з додатком до нього за результатами судово-медичної експертизи речових доказів №15-12/№236-С/2023 від 22.04.2023 (т. 2 а. с. 118 - 122);

- висновку експерта з додатком до нього за результатами судово-медичної експертизи речових доказів №15-12/№239-С/2023 від 26.04.2023 (т. 2 а. с. 133 - 135);

- додатковому висновку експерта № 12-17-74-Зм/23 від 09.05.2023 за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 (т. 2 а. с. 138 - 139);

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.06.2023 (т. 2 а. с. 175 - 176).

Зауважень з приводу належності, допустимості поданих суду та досліджених судом в судовому засідання доказів сторонами не подано.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив та дослідив всі представлені по справі докази тож висновки суду повністю підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Також колегія суддів, звертає увагу, що в обвинувальному акті, під час досудового розслідування ОСОБА_8 щиро каявся у вчиненні кримінального правопорушення, про що було безпосередньо зазначено в описі обставин. Проте під час судового розгляду обвинувачений змінив свою позицію захисту на протилежну тож щире каяття ОСОБА_8 не знайшло свого підтвердження в суді, оскільки останній вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав.

Крім того, не дивлячись на відсутність встановлення безпосереднього засобу вчинення злочину, колегія суддів виходить з обставин вчинення, які полягають в тому, що у зв`язку з проведенням в безпосередній близькості бойових дій кількість проживаючих у домі осіб значно зменшилась, а також приймає до уваги значний проміжок часу, що минув з моменту вчинення злочину. Поряд з цим, забута в квартирі ОСОБА_8 тростина, без якої його пересування значно ускладнювалось, свідчить про те, що покидаючи місце злочину він перебував у збудженому стані, а повернувшись не зміг її забрати оскільки двері зачинились. А також його поведінка з цього приводу в подальшому, яка полягала в тому, що він не намагався повернути цю трость у сукупності переконують суд у причетності ОСОБА_8 до інкримінованого вбивства.

Дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме його попередня судимість за шахрайство (т. 3 а. с. 52) та довідка-характеристика (т. 3 а. с. 53) згідно якої обвинувачений неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, в побуті агресивний, зловживає спиртними напоями, на думку колегії суддів, пояснює його вищезгадану поведінку в суді.

На підставі викладеного, у колегії суддів не залишилось сумнівів в винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 , а невизнання останнім своєї вини у вчиненні ним кримінального злочину слід розцінювати як спосіб захисту з метою уникнути покарання.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дотримався вимог процесуального і матеріального права, ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Підстав для скасування судового рішення у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам, виходячи з положеннями ст. 410, 411 КПК України, колегію суддів не встановлено.

Звідси, колегія суддів вважає, що показання обвинуваченого та доводи його захисника про те, що судом невстановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_8 , спростовуються сукупністю наведених у вироку доказів, а тому погоджується з висновками суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, так як він своїми діями заподіяв вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Таким чином, на підставі вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляції не підлягають задоволенню, а оскільки апеляційною інстанцією не встановлені підстави для зміни чи скасування судового рішення то вирок суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги залишити без задоволення.

Вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.01.2025 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді