УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2025 Справа №607/5928/25 Провадження №1-кп/607/1318/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 розглянувши матеріали кримінального провадження №0000970 від 31 жовтня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження №0000740 від 22 березня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

24 березня 2025 року на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, судді ОСОБА_1 передано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000970 від 31 жовтня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, для вирішення питання про їх об`єднання.

Дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 334 КПК України, у разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Крім того, статтею 21 КПК України кожному гарантовано право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

З норм ст. 28 КПК України випливає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.

З аналізу норм КПК України вбачається, що законодавець передбачив можливість, а не обов`язок прийняття судом рішення про об`єднання матеріалів кількох кримінальних проваджень в одне, в разі виявлення вказаних у законі підстав для цього.

Так, згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 жовтня 2024 року, судове провадження по кримінальному провадженні №0000740 від 22 березня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, до звільнення ОСОБА_2 з військової служби. Таким чином, об`єднання вище вказаних кримінальних проваджень в одне на даному етапі розгляду справи є не ефективним.

Окрім цього, спільний розгляд вищевказаних кримінальних проваджень ускладнить повний та всебічний розгляд справи та потягне за собою затягування її розгляду, що, в свою чергу, негативно вплине на якість та ефективність здійснення судового провадження, призведе до порушення розумних строків і не забезпечить належного виконання завдань кримінального провадження та дотримання розумних строків його розгляду, а тому об`єднання кримінальних проваджень в одне провадження є недоцільним.

З огляду на вищевикладене, з метою оперативності судового розгляду кримінальних проваджень в розумні строки, не вбачаю підстав для їх об`єднання, а тому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000970 від 31 жовтня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, слід передати керівнику апарату Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для проведення його перерозподілу у порядку, встановленому ст.35 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7, 28, 217, 334 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В об`єднанні кримінального провадження №0000970 від 31 жовтня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України із кримінальним провадженням №0000740 від 22 березня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України відмовити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000970 від 31 жовтня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України передати керівнику апарату Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для проведення його автоматизованого розподілу в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1