справа № 208/573/24
№ провадження 1-кп/208/186/25
ВИРОК

Іменем України

08 квітня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши справу кримінального провадження № 0001705 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, освіта загальна середня, слюсар ПрАТ «ДМЗ» м. Покров, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

- 21.03.2007 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки, постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 18.10.2007 року іспитовий строк скасовано, звільнився 25.05.2012 року умовно-достроково, на 5 місяців 1 день;

- 20.10.2016 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки;

- 28.02.2019 року Орджонікідзевського міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, 71 КК України до 4 років 3 місяці позбавлення волі, звільнився 31.10.2022 року по відбуттю строку покарання,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучі раніше судимим за корисливі кримінальні правопорушення, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знов вчинив аналогічний злочин.

Приблизно о 22.00 годині 07.12.2023 року, ОСОБА_8 проходячи біля будинку 2/36 по вул. С. Коновалова у м. Кам`янське Дніпропетровської області, зустрів раніше незнайому ОСОБА_4 майно якої обрав об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізовуючи свій раптово виниклий протиправний корисливий умисел, спрямований на відкрите викрадення майна у ОСОБА_9 , ОСОБА_8 діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, підійшов ззаду до потерпілої та рукою штовхнув її у спину, від чого остання впала на землю, тобто застосував насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я.

Скориставшись тим, що внаслідок застосування насильства ОСОБА_9 не могла чинити опір його протиправним діям, ОСОБА_8 рукою витяг з кишені куртки потерпілої належний їй мобільний телефон «Huawei Y7 2019», вартістю 1 867,50 гривень, після чого утримуючи викрадене при собі, залишив місце вчинення злочину та отримав реальну можливість розпоряджатись майном, таким чином довівши свій протиправний умисел до кінця.

В судовому засіданні ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину при вищезазначених обставинах визнав частково та пояснив суду, що з потерпілою ОСОБА_9 він раніше не знайомий.

Станом на грудень 2023 року перебував у м. Кам`янське. Він не місцевий мешканець, і тому не знає назви вулиць. Пізно ввечері 07.12.2023 року, разом з малознайомим чоловіком, з яким щойно познайомився, йшли по тротуару рухаючись від ларька. Побачив, що посеред дороги стоїть жінка і не може зрушити далі. Підійшовши до жінки він запропонував їй допомогу. Далі, вони почали прямувати разом. Погода була сніжною і жінка впала. Під час падіння, з кишені жінки випав телефон, який він непомітно підняв та поклав до своєї кишені. Після чого, підвівшись, повів потерпілу далі. З мобільного телефону потерпілої витягнув сім-карту, вставив свою і залишив пристрій у своєму користуванні. Приблизно через три дні до нього приїхали працівники поліції, яким він добровільно видав зазначене майно.

Вину визнає частково, так як не штовхав потерпілу. Мобільний телефон викрав таємно.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила суду, що з обвинуваченим раніше не знайома. Близько 22 години 07.12.2023 року, вона йшла від лікарні № 7 в якій відвідувала сестру. Хвилюючись, трохи вжила спиртних напоїв біля ларька, де також перебували два незнайомі чоловіки. Потім, пішла по вулиці С. Коновалова додому. Під час руху озирнувшись, побачила раніше згаданих двох чоловіків, які йшли позаду неї. Один з чоловіків завдав їй удар в спину, через що вона впала. Цей чоловік заліз до нею в кишеню куртки, звідки забрав належний їй мобільний телефон. Місце вчинення злочину було освітлено та вона бачила обличчя особи, яка завдавала їй удар та викрала її майно. Це був саме обвинувачений. Далі, обидва чоловіки побігли до низу вулиці, де повернули за будинком та зникли.

Вона впізнала обвинуваченого по фото у слідчого. З нею проводився слідчий експеримент, під час якого вона розповіла про події злочину.

Телефон їй повернуто. Претензій до обвинуваченого вона не має і просить покарати того на розсуд суду.

Судом досліджені наступні матеріали:

- як підстава початку досудового розслідування, витяг з ЄРДР, з правовою кваліфікацією ст. 186 ч.4 КК України, згідно якого 08.12.2023 року невідома особа, в період військового стану, перебуваючи неподалік будинку №2/36 по вул. Генерала Глаголєва (С. Коновалова) м. Кам`янське, відкрито викрала з карману потерпілої ОСОБА_4 мобільний телефон Huawei Y7, синього кольору, IMEI: НОМЕР_1 чим завдала майнового збитку (т. 2 а.с. 1);

- протокол прийняття заяви про злочин від ОСОБА_9 , з вищезазначеними обставинами, копії документів на мобільний телефон «Huawei Y7 2019», модель DUB-LX1 3/32 Gb IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 (т.2 а.с. 8, 28-29);

- протокол огляду місця подій, відповідно до якого зафіксована обстановка на місці події, фото таблиці до слідчої дії (т.2 а.с. 9-11);

- протокол слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_9 , яка на місці вчинення відносно неї злочину пояснила, що 07.12.2023 року, приблизно о 21.00 - 22.00 годині, вона йшла від своєї сестри, яка проходила лікування у КНП КМР «МЛ №7» за адресою: вул. С.Слісаренка 3, м. Кам`янське. Йшла до співмешканця, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Після лікарні, вона зайшла до бару «Камін», де випила дві пляшки слабоалкогольного напою. Після цього перейшла через дорогу, та пішла по вул. С. Коновалова. Коли проходила по тротуару вул. С. Коновалова (тобто збоку від буд. 2/36), озирнулась та побачила, що на відстані приблизно 1-2 метрів позаду неї, йшли двоє раніше незнайомих їй чоловіків. Ділянка місцевості освітлювалась. Особливої уваги на вказаних чоловіків не звернула та продовжила рух повз будинку 2/36. Коли пройшла 3-5 метрів, відчула удар ззаду по спині, в район правої лопатки. Ударили скоріше за все рукою. Від отриманого удару вона впала вперед, на коліна, а руками оперлась на асфальт. В цей момент вона помітила, що це був той чоловік, який йшов позаду неї. Вказаний чоловік рукою заліз до лівої бокової кишені її куртки та витяг звідти мобільний телефон, після чого побіг по вулиці С.Коновалова у напрямку проспекту В. Стуса. Інший чоловік побіг разом із ним. Пробігши повз кілька будинків чоловік звернув у двори по вулиці Коновалова, та зник з поля її зору. Вона попрямувала до співмешканця, звідки і викликала працівників поліції (т.2 а.с. 36-39);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.12.2023 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_9 впізнала обвинуваченого ОСОБА_8 , як чоловіка, який 07.12.2023 року на перехресті вулиці Сергія Слісаренка (Скаліка) та вулиці Сержанта Коновалова ( ОСОБА_10 штовхнув її у спинну, після чого вихопив з кишені мобільний телефон та втік, фото таблиця до слідчої дії (т.2 а.с. 30-35)

Відео переглянуто під час проведення судового розгляду.

- заяви про добровільну видачу ОСОБА_5 sim-карт операторів мобільного зв`язку «lifecell» НОМЕР_3 , оператора мобільного зв`язку «Vodafone» № НОМЕР_4 , оператора мобільного зв`язку «Kyivstar», мобільного телефону «Huawei», модель IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 яким зафіксовано їх індивідуальні ознаки, фото таблиці слідчих дій ( т.2 а.с. 41-46, 53-61);

ІМЕІ виданого ОСОБА_8 мобільного телефону співпадає з цими ж індивідуальними ознаками пристрою зазначеними в документах раніше наданими потерпілою ОСОБА_11

- висновок судово-товарознавчої експертизи №5464 від 22.12.2023 року, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону «Huawei Y7 2019», модель DUB-LX1, становить 1 867,50 грн. (т.2 а.с. 70-76)

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_8 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано за ч.4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

Не визнання обвинуваченим своєї вини, є його правом на власний розсуд формувати лінію свого захисту.

Позиція обвинуваченого повністю спростована поясненнями потерпілої, протоколами впізнання нею ОСОБА_8 , слідчим експериментом з потерпілою, наданими нею документами на викрадене майно, індивідуальні ознаки якого співпадають з такими ж ознаками майна, яке добровільно видав обвинувачений.

Перед допитом потерпіла ОСОБА_9 попереджена про кримінальну відповідальність за надання суду завідомо неправдивих пояснень.

Потерпіла зазначила, що раніше не знайома з обвинуваченим. Цю обставину підтверджує і ОСОБА_12 . Потерпіла заявляє, що не має до обвинуваченого претензій, не наполягає на суворості покарання і залишає вирішення цього питання на розсуд суду.

Пояснення ОСОБА_9 в суді співпадають з її поясненнями на слідчому експерименті.

Враховуючи зазначені обставини, будь-яких підстав для обмови потерпілою ОСОБА_8 у вчиненні ним саме грабіжу, судом не встановлено.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Всі досліджені докази у справі є допустимими, у своїй достовірності, сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, незалежного підтвердження один одного, послідовності, встановлюють сукупність обставин справи, що утворюють об`єктивну сторону діяння визначає його суб`єктивну сторону. Будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цього розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено і обвинувачений поза розумним сумнівом є винним у його вчиненні, судом виключається.

У відповідності до ч.3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд підстав не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Санкція ч.4 ст. 186 КК України передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, і за відсутністю підстав передбачених ст. 69 КК України, саме такий його вид судом і застосовується.

Відповідно до ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання має на меті не тільки кару, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання визначення ОСОБА_8 міри покарання, суд враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, за місцем мешкання зарекомендував себе з негативної сторони, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, враховує принцип індивідуалізації покарання.

Міра покарання обвинуваченому встановлюється судом з урахуванням повного аналізу досліджених матеріалів справи, з врахуванням позиції державного обвинувачення та доводів сторони захисту, наведених норм кримінального законодавства.

При призначенні конкретній особі покаранні, тобто його індивідуалізації, виявляється каральна політика держави, яка поєднує в собі реалізацію різних цілей державного реагування на випадки вчинення злочинів, так як метою покарання згідно із законом України про кримінальну відповідальність є не лише кара, яка є другорядною, а й виправлення особи, запобігання вчиненню нею та іншими особами нових злочинів, і вона не може бути досягнута виключно за рахунок суворості призначеного покарання.

Враховуючи достатньо сурову міру покарання, визначену законодавцем за вчинення грабіжу в умовах воєнного стану, суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі, визначеного у мінімальному розміри, здатен забезпечити подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину, тобто є законним і справедливим.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягнення з обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Початок строку відбуття призначеного ОСОБА_5 покарання, рахувати з 22.01.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати по проведенню товарознавчої експертизи в сумі 200 гривень.

Речові докази по справі: sim-карти оператора мобільного зв`язку «lifecell» № НОМЕР_3 , оператора мобільного зв`язку «Vodafone» № НОМЕР_4 , оператора мобільного зв`язку «Kyivstar», які знаходяться на зберіганні в Кам`янському РУП, знявши арешт з майна, передати власникам;

- мобільний телефон «Huawei», який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 , знявши арешт з майна, залишити у власника.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити раніше обраний, тримання під вартою.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1