Провадження №11-сс/801/956/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000700, відомості про яке внесено до ЄРДР 03.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України відносно ОСОБА_7

за участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2024 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування до 04.01.2025 року включно.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2024р. скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання.

Згідно клопотання слідчого, СУ ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000700 від 03.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_7 03.10.2024 о 14 год. 20 хв. затримано в порядку ст. 208 КПК України та 04.10.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що висунута ОСОБА_7 підозра необґрунтована та передчасна, наявність хоча б одного з ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, не доведена належними та допустимими доказами.

Стороною обвинувачення недоведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним у клопотанні ризикам.

Захисник просить врахувати, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання та місце роботи, позитивно характеризується, доглядає свого дідуся. який має тяжкі захворювання та потребує постійного догляду, не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив відмовити, залишити без змін ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.112024 року, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 183 КК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Згідно ст.199 ч.3 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.177, 178, 183 КПК України, бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000700 від 03.10.2024 року ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними з огляду на наступне.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для продовження тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Як убачається з матеріалів провадження, слідчий суддя врахував особу ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, наслідки кримінального правопорушення, та дійшов обґрунтованого висновку, що ризики не зменшилися та продовжують існувати.

Наведені у клопотанні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що, заперечуючи існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, захисник у апеляційній скарзі ставить питання про доцільність застосування іншого запобіжного заходу, тобто фактично погоджується з існуванням ризиків.

З матеріалів судового провадження вбачається, що при вирішенні питання щодо продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою слідчий суддя правильно виходив не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки вказаний запобіжний захід не має карального характеру, а його метою є саме забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, для того, щоб суд зміг виконати завдання, передбачені ст.2 КПК України.

Також, колегією суддів не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відпала необхідність у раніше обраному підозрюваному запобіжному заході у виді тримання під вартою, тому доводи апеляційної скарги захисника суд апеляційної інстанції вважає безпідставними.

Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях вказував на те, що обґрунтовуючи неможливість обрання інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, суд повинен послатися на ті чи інші конкретні обставини, як цього вимагає пункт 3 статті 5 Конвенції. (рішення у справі «Осипенко проти України»). Уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою.

Автоматична відмова в застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі "S.B.C. v. the UK" п. п. 23-24).

З урахуванням практики ЄСПЛ, доводів апеляційної скарги, перевіривши рішення слідчого судді, колегія суддів вважає, що наявні підстави для застосування альтернативного запобіжного заходу застави відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України, беручи до уваги дані про особу підозрюваного ОСОБА_10 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, одружений, має місце роботи, позитивно характеризується, доглядає свого дідуся, який має тяжкі захворювання та потребує постійного догляду, не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, обставини кримінального правопорушення.

Також суд апеляційної інстанції врахував позицію потерпілого ОСОБА_11 , який в суді першої інстанції пояснював, що немає необхідності утримувати ОСОБА_7 під вартою, достатнім буде перебуванням під домашнім арештом.

Під час апеляційного розгляду представник потерпілого захисник ОСОБА_12 ,пояснив, що наразі потерпілий вважає тримання під вартою ОСОБА_7 занадто суворим запобіжним заходом.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи ступінь тяжкості інкримінованого підозрюваному ОСОБА_10 кримінального правопорушення, обставини його вчинення, майновий стан підозрюваного, інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, колегія суддів вважає, що застава у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, здатна забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного.

За таких обставин, наявні підстави для скасування рішення слідчого судді та постановлення нової ухвали про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись ст. 422 КПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Частково задоволити апеляційну скаргу захисника.

Скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2024 року.

Постановити нову ухвалу .

Клопотання слідчого задоволити частково.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 до 04.01.2025 року (включно) .

Визначити заставу в розмірі ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 302 800 грн., яку необхідно внести на депозитний рахунок Вінницького апеляційного суду.

В разі внесення застави відповідно до ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки: прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утриматись від спілкування із потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4