Справа №717/275/25
УХВАЛА
10.03.2025 року Кельменецький районний суд Чернівецької області у cкладі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участі секретаря: ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дністровської окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Каніж Новомиргородського району Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого,не працюючого, не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України.
Сторони кримінального провадження:
прокурор: ОСОБА_3
захисник: ОСОБА_5
обвинувачений: ОСОБА_4
До суду надійшло клопотання, у якому прокурор Дністровської окружної прокуратури просить продовжити строк дії обов`язків, зазначених в ухвалі слідчого судді Кельменецького районного суду від 20 січня 2025 року, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , на 60 діб.
Клопотання обґрунтоване тим, в провадженні Кельменецького районного суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України. ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що підчас дії воєнного стану, достовірно знаючи по заборону виїзду за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, вчинив злочин пов`язаний із незаконним переправленням громадянина України через державний кордон України. В листопаді 2023 року ОСОБА_4 , будучи обізнаним з планом незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_6 , який був розроблений ОСОБА_7 , погодився за грошову винагороду взяти участь у вчиненні вказаного злочину. Діючи на вказівками ОСОБА_8 , ОСОБА_4 05 грудня 2023 року на власному автомобілі «ВАЗ 2109» номерний знак НОМЕР_1 , здійснив перевезення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з м. Хотин Чернівецької області в напрямку лінії державного кордону України з Республікою Молдова з метою подальшого безпосереднього переведення ОСОБА_6 через кордон. Під час руху в автомобілі ОСОБА_11 консультував ОСОБА_12 про механізм незаконного переправлення її сина через державний кордон України поза пунктами пропуску. Однак, о 15 годині 05 грудня 2023 року на околиці с. Путрине Дністровського району Чернівецької області, ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_12 були затримані військовослужбовцями ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України.
31 січня 2025 року обвинувальний акт був затверджений прокурором. 31 січня 2025 року обвинувальний акт надійшов до Кельменецького районного суду.
Прокурор стверджує, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.
20 січня 2025 ухвалою слідчого судді Кельменецького районного суду щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави та покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України із строком дії до 20 березня 2025 року.
Прокурор зазначає про наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Разом з цим, неможливо закінчити розгляд справи до закінчення строку дії обов`язків покладених на ОСОБА_4 .
Враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, наявність встановлених під час досудового розслідування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що судовий розгляд кримінального провадження на даний час не завершено, прокурор вважає за необхідне продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 .
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання.
Захисник ОСОБА_5 судовому засіданні заперечує щодо задоволення клопотання та вважає, що слід змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання. Просить врахувати, що ОСОБА_4 не порушував покладені на нього обов`язки, прибув у судове засідання. Ризик переховуватися та ризик впливати на свідків не підтверджені. Захисник вважає, що обов`язки покладенні на ОСОБА_4 є надмірними.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечує щодо задоволення клопотання, однак пояснив, що йому необхідно лікуватися, у зв`язку з чим, необхідно виїжджати із с. Зелена.
Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити.
Встановлено, що в провадженні Кельменецького районного суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України.
У судовому засіданні встановлено, що до обвинуваченого ОСОБА_4 наразі застосовано запобіжний захід у виді застави і на нього покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за першою вимогою до слідчого , прокурора та суду, цілодобово не відлучатися із місця постійного проживання - села Зелена Дністровського району Чернівецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого та прокурора чи суд про зміну місця свого проживання, утриматись від спілкування зі свідком ОСОБА_9 та підозрюваними ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
Згідно із ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності до змісту ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Тобто, при вирішенні питання про продовження строку обов`язків, покладених на обвинуваченого, суд, керуючись загальними приписами, які регулюють застосування запобіжного заходу, з урахуванням додаткових відомостей, має дослідити наявність таких обставин:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії запобіжного заходу чи покладених обов`язків;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;
4) обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.
Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», тому в оцінці цього питання суд керується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Враховуючи у сукупності досліджені матеріали, суд, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , дійшов висновку про можливу причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у обвинувальному акті обставин, та відповідно встановлення вказаних вище обставин за стандартом доказування «обґрунтована підозра».
Водночас суд звертає увагу, що на цьому етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. На підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Обґрунтовуючи клопотання прокурор вказав на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на цей час не зменшилися.
Суд погоджується з доводами прокурора про продовження існування ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Вказані ризики обумовлюються серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України у виді позбавлення волі на строк від семи до дев?яти років.
Співставлення можливих негативних наслідків для обвинуваченого у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження.
Крім того, суд враховує, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжений.
За таких обставин, суд вважає доведеним, що на теперішній час, ризик переховування ОСОБА_4 від суду не втратив свою актуальність.
Продовження існування цього ризику обумовлює необхідність продовження строку дії, покладених на ОСОБА_4 обов`язків: прибувати за кожною вимогою до суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, не відлучатися із місця постійного проживання - села Зелена Дністровського району Чернівецької області без дозволу суду.
При встановленні наявності підстав для продовження обов`язку не спілкуватися із свідками, суд враховує встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Суд визнав обгрунтованими доводи прокурора про ймовірність того, що ОСОБА_4 не будучи обмеженим у спілкуванні із свідками, може впливати на них, з метою спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, для того щоб він міг уникнути кримінальної відповідальності або ж мінімізувати її. При цьому суд враховує, що ОСОБА_14 є родичем дружини обвинуваченого.
З огляду на доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1 та 3 ст. 177 КПК України, суд, з урахуванням характеру та обставин справи, особи обвинуваченого, дійшов висновку, що на цьому етапі кримінального провадження продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти встановленим судом ризикам.
Також, суд вважає обґрунтованими посилання прокурора на неможливість закінчити розгляд справи до спливу строку обов`язків.
Отже, наявність обґрунтованої підозри у сукупності з ризиками кримінального провадження, дає суду можливість продовжити строк дії покладених на обвинуваченого обов`язків як додаткових заходів процесуального примусу з урахуванням зазначених вище обставин.
Суд вважає, що продовження строку дії зазначених вище обов`язків має найменший вплив на реалізацію прав і свобод обвинуваченого , а такі обов`язки на цій стадії кримінального провадження є необхідними і достатніми для забезпечення його належної процесуальної поведінки. Тому, таке втручання є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження.
Враховуючи норми ч. 7 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 до 17 години 08 травня 2025 року.
Керуючись ст. 2, 7, 9, 177 - 179, 193, 194, 199, 314,315, 372, 376 КПК України, суд, -
Задовольнити клопотання повністю.
Продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , до 17 години 08 травня 2025 року, а саме:
1) прибувати за першою вимогою до суду;
2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
3) не відлучатися із місця постійного проживання - села Зелена Дністровського району Чернівецької області без дозволу суду;
4) здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби в Чернівецькій області документи які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
5) утримуватися від спілкування з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1