Справа №155/936/24
Провадження №1-кп/155/55/25
УХВАЛА

22.01.2025 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171 від 15 липня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_7 ,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Горохівського районного суду Волинської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171 від 15 липня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 25 листопада 2024 року відносно ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці тобто до 25 січня 2025 року включно.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки такий закінчується 25 січня 2025 року, а ризики, передбачені ст.177 КПК України, на даний час залишились незмінними.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав з підстав викладених в ньому, просив його задовольнити.

Потерпіла та її представник підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити.

Обвинувачений та його захисник, заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, просили обрати обвинуваченому домашній арешт з забороною залишати місце проживання лише в нічну пору доби. Захисник вказував, що ОСОБА_3 проживає в сім`ї, де лише працює матір, батько напрацює, оскільки є людиною з інвалідністю, цілодобовий домашній арешт перешкоджає ОСОБА_3 працевлаштуватись та допомагати матеріально своїм батькам.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ч.ч.1-2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При розгляді даного клопотання головуючим суддею взято до уваги, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке за ступенем тяжкості належать до категорії тяжкого злочину, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Також встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання.

Однак, суд враховує, що ОСОБА_3 на даний час обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що спричинив невідворотні наслідки у виді смерті людини, а тому зазначені обставини безумовно свідчать про підвищену суспільну небезпечність обвинуваченого та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду задля уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілих, а також перешкоджати розгляду даного кримінального провадження іншим шляхом.

Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про необхідність продовження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладених на нього певних обов`язків, оскільки запобігти вищенаведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку суду, неможливо.

Суд оцінює критично покликання захисника на необхідність працевлаштування обвинуваченого для матеріального забезпечення себе та батьків, дана обставина не спростовує і не зменшує існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

З огляду на наведені обставини, суд вважає, що продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому є виправданим заходом, оскільки цього вимагає справжній інтерес суспільства, який незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 181, 372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, тобто до 22 березня 2025 року включно.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України:

-заборонити цілодобово залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утриматись від спілкування з свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- прибувати за кожним викликом до суду.

Ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_3 передати для виконання органу внутрішніх справ за його місцем фактичного проживання АДРЕСА_1 .

Згідно ч.4 ст.181 КПК України, орган внутрішніх справ зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано, змінено чи продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суд .

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Головуючий ОСОБА_1