Провадження №11-кп/824/747/2025 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу зі змінами першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Луганської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, востаннє:

- 12 жовтня 2020 року Шевченківським районним судом міста Києві за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільненого 10 травня 2022 року по відбуттю строку покарання,

та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, непрацюючого, без реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодноразово судимого, востаннє:

- 19 серпня 2020 року Дарницьким районним судом міста Києві за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185,70 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, звільненого 8 листопада 2021 року по відбуттю строку покарання,

визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , діючи в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб та повторно, 19 жовтня 2022 року приблизно о 14 год. 10 хв., підійшли до торгівельного павільйону № НОМЕР_1 , що розташований поблизу території ТОВ «Дарницький ринок» за адресою: м. Київ, вул. Сормівська, 15, з метою таємного викрадення чужого майна. Так, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 підійшов до манекену, з якого зняв жіночу жилетку з капюшоном «ISKRA», вартістю 885 грн., яка належить ОСОБА_11 , та передав ОСОБА_8 , який сховав її в рюкзак.

Проте кримінальне правопорушення останні не змоги довести до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були викриті та зупинені працівниками поліції.

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року ОСОБА_7 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 вираховувати з дня його фактичного затримання, після вступу вироку в законну силу. Зараховано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення - з 19 жовтня 2022 року по 21 жовтня 2022 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_8 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 такі обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судові витрати за проведення судової експертизи по справі в сумі по 110грн. із кожного в дохід держави.

Вирішено питання стосовно речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу зі змінами, в якій просить скасувати вирок Дарницького районного суду міста Києва від 20.06.2023 та закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, відповідно до ст. 5 КК України, за п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування апеляційної скарги зі змінами прокурор зазначає, що 09 серпня 2024 року набув чинності Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, ст. 5 КК України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують кримінальну відповідальність особи, у такому разі вони поширюються на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання такими законами чинності.

Враховуючи те, що у кримінальному закону не визначено розмір кримінально караного викрадення чужого майна, така зміна КУпАП є зміною кримінального законодавства, яка пом`якшує або скасовує кримінальну відповідальність особи, а тому Закон № 3886-ІХ має зворотню дію в часі і поширюється на діяння ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вчинених останніми 19.10.2022.

Відповідно до п. 5 р. ХХ Податкового кодексу України неоподатковуваний мінімум доходів громадян, вказаний в диспозиції норм для настання адміністративної і кримінальної відповідальності, встановлюється в розмірі податкової соціальної пільги, яка становить прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня поточного року.

Згідно з діючим на момент вчинення злочину законодавством, прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2022 становив 2481 грн.

Таким чином, кримінальна відповідальність, з урахуванням змін, внесених Законом № 3886-ІХ, за вчинення крадіжки у 2022 році настає з суми 2481 грн.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 засуджені за закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, сума якого склала 855 гривень, кримінальне провадження стосовно останніх підлягає закриттю.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу зі змінами та просив її задовольнити,

пояснення захисника ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора зі змінами та просив її задовольнити,

пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора зі змінами та просив її задовольнити,

пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора зі змінами,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі зі змінами, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 51 КУпАП передбачалась відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати. Викрадення чужого майна вважалось дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доході громадян - грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподатковуваний мінімум доходів громадян в законах або іншим нормативно - правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочині або правопорушень, для яких сума ноподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до положень ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Диспозицією ч. 4 ст. 185 КК України передбачена кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Таким чином, особа, за наявності підстав, несла кримінальну відповідальність за ст. 185 КК України, у взаємозв`язку зі ст. 51 КУпАП, пп.169.1.1 ст. 169 ПК України, у разі, якщо сума крадіжки перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

9 серпня 2024 року набув чинності Закон № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону 3886-IX) передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Отже, з урахуванням вимог Закону № 3886-IX від 18 липня 2024 року особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що з урахуванням вимог Закону № 3886-IX від 18 липня 2024 року особа підлягає кримінальній відповідальності за ст. 185 КК України, якщо розмір викраденого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

При цьому колегія суддів враховує, що згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з положеннями ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Колегія суддів наголошує, що Закон № 3886-IX не є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Проте, зміни, внесені Законом № 3886-IX від 18 липня 2024 року у ст. 51 КУпАП, безпосередньо впливають на розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність, і такі зміни поліпшують становище особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 КК України.

За вироком Дарницького районного суду міста Києва від 20.06.2023 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнані винуватими у вчиненні 19.10.2022 закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно та в умовах воєнного стану, належного ОСОБА_11 на загальну суму 885 гривень.

Станом на 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 грн., податкова соціальна пільга, яка становить 50% від його розміру, складає 1240 грн 50 коп.

З урахуванням положень пункту 5 підрозділу 1 розділу XX, підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України, на момент вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 248 грн. 10 коп. (1240.50х0,2=248 грн. 10 коп.), тобто, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинено кримінальне правопорушення.

Разом з тим, з огляду на вимоги Закону № 3886-IX, який має зворотню дію в часі, положень пункту 5 підрозділу 1 розділу XX, підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає у 2022 році кримінальна відповідальність, становить 2481 грн. (1240.50х2=2481 грн.).

Зважаючи на те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 засуджені за вчинення 19.10.2022 закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, вартість якого склала 885 грн, тобто, є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону 3886-IX та положень Податкового кодексу України з 1 січня 2022 року настає кримінальна відповідальність, а саме 2481 грн., колегія суддів, з урахуванням вимог ст. 58 Конституції України, ст. 3, 5 КК України, вважає, що станом на час апеляційного розгляду - 17.02.2025 - законом усунута караність діяння, вчиненого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 19.10.2022, і таке діяння є адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 51 КУпАП (в редакції Закону 3886-IX від 18 липня 2024 року).

За змістом п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин, з урахуванням вимог ст. 417 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора зі змінами підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу зі змінами першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 - задовольнити.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 - скасувати.

Кримінальне провадження № 0003531, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2022, за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти за відсутністю інших, окрім вироку Дарницького районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року підстав для тримання ОСОБА_7 під вартою.

Ухвала може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4