Справа № 592/5244/25
Провадження № 1-кп/592/471/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання керівника Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002356 від 12.02.2025 про звільнення від кримінальної відповідальності

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Івашинівка П`ятихатського району Дніпропертовської області, мешканця АДРЕСА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України,

за вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

у с т а н о в и в:

02.04.2025 до суду надійшло вказане клопотання, відповідно до якого ОСОБА_4 підозрюється у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, за таких обставин.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022, затверджений Законом №2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України запроваджено правовий режим воєнного стану.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.11.2024 за №318 майора ОСОБА_4 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 03.11.2024 за №315 офіцером резерву 56 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , та враховано таким, що з 11.11.2024 справи і посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.11.2024 за №320 майора ОСОБА_4 призначено на посаду тимчасово виконуючого обов`язки начальника служби озброєння, військової техніки та майна спеціальних військ озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 та враховано таким, що з 13.11.2024 справи і посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11. 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно дотримуватись Конституції та законів України. Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Однак, військовослужбовець військової служби під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_4 , проходячи військову службу в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ет. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно шо знаючи, ОСОБА_6 військовослужбовцем військової служби і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасового незаконного ухилення від її проходження, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, а саме: 25.12.2024 приблизно о 08:15 самовільно залишив місце служби тимчасове місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 у по АДРЕСА_3 , та у подальшому проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину та виконання службових обов`язків, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління з приводу своїх протиправних діянь, за наявності реальної можливості для цього.

07.01.2025 приблизно о 08:00 майор ОСОБА_4 прибув до військової частини Національної гвардії України 3012 та заявив про себе як про військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину, тим самим припинив вчинення кримінального правопорушення.

Так, майор ОСОБА_4 з 08:15 25.12.2024 по 08:00 07.01.2025 обов`язки військової служби не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.407 КК України, добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби, командир військової частини надав письмову згоду на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби, прокурор просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України на підставі ч.5 ст.401 КК України.

ОСОБА_4 просив звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України. Наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з таких підстав йому роз`яснені та зрозумілі.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.5 ст.401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Абзацом 2 ч.2 ст.286 КПК України передбачено, що у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.401 КК України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

У судовому засіданні підозрюваному ОСОБА_4 роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Судом встановлено, що підозрюваний цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.401 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави, ОСОБА_4 надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

З долучених до клопотання матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України, 18.03.2025 добровільно звернувся із клопотанням до слідчого та в/ч про його бажання повернутися для проходження військової служби, та про звільнення від кримінальної відповідальності.

Командир військової частини НОМЕР_3 НГУ у відповідності до вимог ч.5 ст.401 КК України надав письмову згоду на продовження проходження військової служби у в/ч НОМЕР_3 НГУ майором в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 .

Частиною 3 ст.288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч.5 ст.401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Враховуючи що підозрюваний ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України не притягувався, виявив бажання продовжити проходити військову службу, за наявності письмової згоди командира військової частини НОМЕР_3 НГУ на продовження проходження військової служби останнім, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, підозрюваний ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України на підставі ч.5 ст.401 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закриттю.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ч.5 ст.401 КК України, ст. 284, 286, 288, 350, 370, 371, 372 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

На підставі ч.5 ст.401 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Закрити кримінальне провадження № 0002356 від 12.02.2025відносно ОСОБА_4 за ч.5 ст.407 КК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зобов`язати ОСОБА_4 після набрання ухвалою законної сили не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_3 НГУ для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 НГУ після набрання ухвалою законної сили невідкладно поновити ОСОБА_4 на військовій службі, про що повідомити Ковпаківський районний суд м. Суми та Сумську спеціалізовану прокуратуру у сфері Центрального регіону.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1