Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/77/23
Провадження № 1-кп/553/328/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м.Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000486 від 16.11.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заброди Богодухівського району Харківської області, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше судимого:

23.08.2012 Богодухівським районним судом Харківської області за ч.1 ст.187 КК України до 4 років позбавленні волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

12.09.2013 Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ст.ст. 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

31.10.2013 Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі;

02.11.2018 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 5 місяців арешту;

14.06.2024 Київським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в :

23.09.2022 в денну пору доби, ОСОБА_4 правомірно перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , підійшов до шафи купе, розташованої у спальній кімнаті та відкривши її дверцята побачив на полиці з лівого боку шкатулку зеленого кольору з написом «УКРЗОЛОТО», оглянувши вміст якої виявив прикраси із золота. Керуючись раптово виниклим злочинним умислом, ОСОБА_4 , переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки i бажаючи їx настання, діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, викрав золотий браслет 585 проби, вагою 3 грами, вартістю 4058,04 грн, який належав ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_6 на суму 4058,04 грн.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

16.11.2022 близько 16 год. 20 хв. ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, маючи умисел на заволодіння чужим майном, поєднане з насильством, прийшов до гаражного приміщення, розташованого неподалік буд. АДРЕСА_4 , попередньо знаючи, що останнім користується ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 дочекався поки ОСОБА_6 приїде до гаражного приміщення на автомобілі марки «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_1 , що перебуває у її користуванні, та зайшов в середину, вслід за автомобілем.

В подальшому, діючи з корисливих спонукань, розуміючи, що на території України діє період воєнного стану, відкрито із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, відчинив дверцята автомобіля, де на водійському сидінні на той момент знаходилась ОСОБА_6 , схопив її, фактично позбавивши можливості покинути автомобіль, та почав наносити удари правою рукою зжатою в кулак в область її обличчя, чим заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеню, закритого скалкового перелому нижньої стінки орбіти зліва з переходом на латеральну стінку орбіти зліва з розвитком інфаорбіталбьної та параорбітальної емфіземи зліва, забійної рани м`яких тканин лівої скроневої ділянки, параорбітальної гематоми м`яких тканин з субконюнктивальним крововиливом лівого ока, які кваліфікуються у своїй сукупності, як ушкодження середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Одночасно з цим, ОСОБА_4 шляхом ривка з шиї, відкрито заволодів золотим ланцюжком, 585 проби, вагою 6 грамів, довжиною 60 см, вартістю 8618,70 грн, що належить ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши своїми діями потерпілій матеріального збитку на вказану суму.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.187 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Обвинувачений не оспорював фактичних обставин та доказів по справі, пояснив, що події наразі пам`ятає погано, однак ствердив, що перебував з потерпілою у близьких відносинах. Знаходячись в квартирі за місцем проживання потерпілої, восени 2022 року з шкатулки у шафі він таємно викрав золотий браслет ОСОБА_6 , який потім продав. Також 16.11.2022 у гаражі поблизу місця проживання потерпілої він заподіяв потерпілій удари в обличчя та зірвав з її шиї золотий ланцюжок, все це відбувалось на очах двох малолітніх дітей потерпілої. Спосіб викрадення, об`єм та вартість викраденого майна, а також механізм та обставини нанесення тілесних ушкоджень обвинувачений не заперечував. Пояснив, що засуджує свою поведінку, шкодує про вчинене, вибачався перед потерпілою та його рідні відшкодували ОСОБА_6 заподіяний матеріальний збиток.

Будучи допитаною в ході судового провадження, потерпіла ОСОБА_6 показала, що перебувала у стосунках з обвинуваченим, він залишався у її квартирі, поки вона була на роботі. Згодом вона виявила зникнення золотих прикрас, про що повідомила обвинуваченому і після цього намагалась менше спілкуватись з ОСОБА_4 . Повертаючись з дітьми додому 16.11.2022, у гаража вона висадила дітей з автомобіля, а сама заїхала в гараж. За автомобілем у приміщення гаража зайшов обвинувачений, де побив її та зірвав з шиї ланцюжок. Золоті прикраси зберігались у неї вдома в шкатулці у шафі, зникнення вона виявила на початку вересня 2022 року, сторонніх осіб у той час в квартирі не було, ключі мав обвинувачений і мав можливість знаходитись в квартирі, поки вона була на роботі. Повідомивши обвинуваченому про зникнення прикрас, останній пояснив, що не має до цього відношення, однак запропонував купити нові. Після цьому потерпіла почала уникати спілкування з обвинуваченим, на початку листопада, до нападу на неї, між ними була сварка. Гараж знаходиться поруч з місцем її проживання, про зустріч 16.11.2022 вони з обвинуваченим не домовлялись, після того як вона загнала автомобіль та намагалась вийти з нього, ОСОБА_4 утримував її, завдав більше одного удару по голові. Однією рукою обвинувачений наносив удари, а іншою хаотично рухав біля шиї, намагаючись зірвати ланцюжок. Після того як обвинувачений пішов, потерпіла наздогнала його та намагалась забрати ланцюжок. Наразі ланцюжок їй повернуто.

В подальшому потерпіла ОСОБА_6 звернулась із клопотанням про закінчення судового розгляду за її відсутності, зазначила, що майнових претензій до обвинуваченого вона не має, заподіяні матеріальні збитки їй відшкодовані у повному обсязі, за вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення прохала призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.

Свідок ОСОБА_7 в суді показала, що 16.11.2022 після 16 год. їй зателефонувала потерпіла ОСОБА_6 і повідомила, що на неї напав ОСОБА_8 . Після цього свідок прийшла до гаража, забрала звідти дітей потерпілої, потім поїхала з нею до лікарні, у ОСОБА_6 руки були в крові, на обличчі сліди побиття. З обвинуваченим свідок познайомилась 01.09.2022 на святкуванні Дня знань, через потерпілу, знає, що напередодні нападу стосунки між ними погіршились і ОСОБА_6 не хотіла продовження відносин після зникнення її золотих прикрас, в чому вона підозрювала ОСОБА_4 . В лікарні свідок побачила на шиї потерпілої синці, в розмові ОСОБА_6 повідомила, що обвинувачений зірвав з неї ланцюжок.

Свідок ОСОБА_9 показав, що працює експертом-оцінювачем в ломбарді «Імперіал» по вул. Небесної Сотні, 88 у м. Полтаві. Восени, точної дати свідок не пам`ятає, ввечері до ломбарду зайшли дві особи, одна з яких заклала ланцюжок з порваним замком. Особисто з цими особами свідок не знайомий, їх не пам`ятає, ланцюжок був вагою приблизно 3-4 грами, замочок зламаний.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що з обвинуваченим раніше знайомий не був. Восени, ввечері, приблизно о 19-20 годині, вій йшов по вул.Зіньківська у м. Полтаві, до нього в цей час підійшов ОСОБА_4 сказав, що йому потрібно закласти в ломбард ланцюжок та запитав чи має свідок паспорт. ОСОБА_10 повідомив, що не має паспорта, однак його дані є в базі, та вони разом поїхали до ломбарду на зупинці Млинзавод. В приміщенні ломбарду ОСОБА_4 дав свідкові ланцюжок, а ОСОБА_10 віддав працівнику ломбарду, в цей момент прийшли працівники поліції. Працівник ломбарду не встиг оформити заклад, він лише зважив ланцюжок.

Окрім показань потерпілої, свідків, самого обвинуваченого, винуватість ОСОБА_4 також підтверджується наступними доказами, дослідженими в ході судового розгляду.

Рапортом чергового про отримання повідомлення зі служби «102» (т.2 а.с.72-73), про те, що 16.11.2022 о 16:25 за адресою: м. Полтава, вул. Деповська, 4, ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження, зірвав золотий ланцюжок з потерпілої (заявник ОСОБА_6 ).

Рапортом чергового про отримання повідомлення зі служби «102» (т.2 а.с.74) про те, що 16.11.2022 о 17:50 надійшло повідомлення 1МКЛ щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , діагноз: забійна рана лівої скроневої ділянки, ЧМТ під питанням (заявник Орган охорони здоров`я).

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16.11.2022 (т.1 а.с.75-76), згідно з яким 16.11.2022 слідчим ВП №1 Полтавського РУП ГУНП України в Полтавській області ОСОБА_11 прийнято заяву від ОСОБА_6 про те, що 16.11.2022 о 16 год. 20 хв. ОСОБА_4 наніс їй тілесні ушкодження та заволодів золотим ланцюжком, перебуваючи в гаражному приміщенні по АДРЕСА_4 .

Довідками чергових лікарів КП «1-а міська клінічна лікарня ПМР» від 16.11.2022 (а.с.76), за якими ОСОБА_6 звернулась до лікарні 16.11.2022 о 17 год. 40 хв. з приводу хуліганської травми, встановлено діагноз ЗЧМТ, забій головного мозку легкого ступеню, з/перелом нижньої стінки орбіти, підшкірна емфізема, забійна рана зліва скроневої ділянки, параорбітальна гематома зліва, множинні синці шиї. В ході огляду чергового лікаря невролога встановлено діагноз ЗЧМТ, забій головного мозку середнього ступеню з переломом нижньої стінки орбіти з переходом на латеральну стінку зліва.

Протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього (т.2 а.с.77-84), згідно з яким 16.11.2022 в період часу з 21 год. 56 хв. до 22 год. 23 хв. було оглянуто гаражне приміщення, що знаходиться поряд з буд. № 4 по вул. Деповській у м. Полтаві та яким користується потерпіла. У приміщенні гаражу знаходиться автомобіль, біля водійських дверцят на підлозі виявлено пляшку пива та телефон «Redmi 9A», які, зі слів потерпілої, залишив ОСОБА_4 . З пляшки пива та поверхні автомобіля вилучено ВЛС зі слідами капілярних узорів.

Заявою потерпілої ОСОБА_6 щодо проведення впізнання та протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (т.2 а.с.88-90), за якими, висловлюючи побоювання обвинуваченого потерпіла прохала провести впізнання за фотознімками та впізнала особу на фотознімку на ім`я ОСОБА_12 , який 16.11.2022 наніс їй тілесні ушкодження та заволодів ланцюжком.

Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (т.2 а.с.94-100), за якими свідок ОСОБА_10 упізнав ОСОБА_4 як особу, яка 16.11.2022 запропонувала йому здати золотий ланцюжок у ломбард, а свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_4 , як особу, яку він бачив 16.11.2022 у ломбарді.

Протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерплої ОСОБА_6 від 17.11.2022 (т.2 а.с.109-113) із фототаблицею за відеозаписом слідчої дії до нього, за яким потерпіла на місці детально розповіла і показала про обставини нанесення ОСОБА_4 їй тілесних ушкоджень та заволодіння золотим ланцюжком.

Згідно з протоколом затримання особи від 16.11.2022 (т.2 а.с.114-121), ОСОБА_4 було затримано 16.11.2022 о 20 год. 38 хв. та під час його особистого обшуку в кармані спортивних штанів виявлено ланцюжок жовтого кольору довжиною 60 см.

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 17.11.2022 (т.2 а.с.122-125), згідно з яким потерпіла ОСОБА_6 впізнала за плетінням, довжиною та кольором, належний їй золотий ланцюжок, який у неї 16.11.2022 було відкрито викрадено.

Протоколом огляду місця події від 30.11.2022 та протоколом огляду відеозапису (т.2 а.с.158-163), за якими було оглянуто золотий ланцюжок, вилучений у ОСОБА_4 та відеозапис з камер спостереження ломбарду «Імперіал».

За висновком судово-товарознавчої експертизи від 03.01.2023 № 30/23 (т.2 а.с.165-168), ринкова вартість золотого ланцюжка довжиною 60 см, вагою 6 грам, 585 проби, з урахуванням зносу, станом на 16.11.2022 становила 8618,70 грн.

За висновком судово-трасологічної експертизи від 04.01.2023 № СЕ-19/117-22/129-Д (т.2 а.с.171-175), при дослідженні слідів папілярних узорів, що виявлені та вилучені 16.11.2022 під час огляду місця події встановлено, що сліди папілярних узорів придатні для ідентифікації по ним особи.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_6 від 30.12.2022 (т.2 а.с.176-178) та медичною документацією (т.2 а.с.178-181), згідно представленої документації на ім`я ОСОБА_6 встановлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеню, закритого скалкового перелому нижньої стінки орбіти зліва з переходом на латеральну стінку орбіти зліва з розвитком інфаорбітальної та параорбітальної емфіземи зліва, забійної рани м`яких тканин лівої скроневої ділянки, параорбітальної гематоми м`яких тканин з субконюнктивальним крововиливом лівого ока, які кваліфікуються лише у своїй сукупності, як ушкодження середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів з обмеженими контактуючими поверхнями, якими могли бути пальці рук, в тому числі і стиснуті в кулак чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою, в напрямку спереду-назад і досить сильною силою. Синець шкіри задньої поверхні грудної клітки справа, утворився від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею чи при ударі об такий та кваліфікується, як легке тілесне ушкодження. Вище вказані тілесні ушкодження могли утворитись в строк і за обставин вказаних в постанові, представленій медичній документації і на який посилається потерпіла. Встановлені тілесні ушкодження знаходяться в анатомічних ділянках, досяжних, але не характерних для самоспричинення, та не характерні для у творення при падінні.

За висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_6 від 11.01.2023 № 34 (т.2 а.с.182-183), покази потерпілої надані нею 17.11.2022 в ході слідчого експерименту не протирічать об`єктивним даним судово-медичної експертизи ОСОБА_6 в пунктах анатомічної локалізації, давності і механізму та частково протирічать в пункті кількості встановлених тілесних ушкоджень у останньої, в ході вище викладеного ОСОБА_6 не розповіла і не відобразила утворення у неї тілесного ушкодження у вигляді синця шкіри задньої поверхні грудної клітки справи.

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 21.11.2022 (т.2 а.с.197), згідно з яким слідчим ВП №1 Полтавського РУП прийнято заяву від ОСОБА_6 , в якій остання прохає притягнути до відповідальності ОСОБА_4 з приводу викрадення у неї золотих прикрас.

Протоколом огляду місця події від 25.11.2022 (т.2 а.с.198-206), згідно з яким було оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_3 , де проживає потерпіла ОСОБА_6 та остання вказала на місце, де знаходились золоті прикраси.

За висновком судово-товарознавчої експертизи від 25.11.2022 № 3496/22 (т.2 а.с.214-217), ринкова вартість золотого браслету вагою 3 грами, 585 проби, бувшого у використанні (з урахуванням зносу), станом на 23.09.2022 становила 4058,04 грн.

Оцінивши кожний досліджений та перевірений в судовому засіданні доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, поза розумного сумніву, вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

З урахуванням досліджених доказів та наданих в суді обвинуваченим і потерпілою показань, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану та за ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з насильством небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

У п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації, відповідно до положень ст.12 КК України, а також враховує конкретні обставини вчинених кримінальних правопорушень та ступінь тяжкості наслідків, що настали.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має непогашені судимості, в тому числі за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, неодружений, офіційно не працевлаштований, має соціальні зв`язки, за місцем проживання скарг на нього не надходило, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за медичною допомогою до КНП «Чутівська центральна лікарня» не звертався.

Обставинами, які обтяжують покарання суд враховує вчинення кримінального правопорушення у присутності малолітньої дитини та відносно особи, з якою винний перебував у близьких відносинах. Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку. Інших обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання судом на встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та думку потерпілої, яка наполягла на призначенні суворого покарання, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень необхідним і достатнім є покарання в межах санкцій ч.4 ст.185, ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі, з урахуванням положень ст.70 КК України щодо призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

Підстави для застосування положень статей 69, 69-1, 75 КК України відсутні.

Тільки таке покарання, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень, принципу індивідуалізації покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, засадам гуманності і справедливості.

При цьому справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, з огляду на що суд не знаходить підстав для призначення найсуворішого покарання, передбаченого санкцією.

Вирішуючи питання про можливість призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, на чому наголошувалось стороною захисту, суд вважає за необхідне зазначити, що як підстави для призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України законодавцем вказується на дві групи чинників, які певним чином характеризують вчинене кримінальне правопорушення та особу винного, а саме наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого та дані, що характеризують особу винного. Так, встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання мають знижувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення і впливати на рівень небезпечності особи винного досить істотно і перебувати у такому співвідношенні, що навіть призначення мінімального покарання в даному випадку було б явно недоцільним.

Водночас, дані про особу винного повинні оцінюватись судом перш за все з точки зору можливості досягнення більш м`яким покаранням тих цілей, що сформульовані у ст.50 КК України. Ці дані мають певним чином характеризувати особу винного, зокрема, особа може позитивно характеризуватись з урахуванням її колишніх заслуг перед суспільством і державою, що виявляється у наявності нагород, позитивних характеристик за місцем роботи, проживання, або виражатись у поведінки після вчинення злочину, як допомога потерпілій особі. Такі позитивні дані мають давати суду підстави дійти висновку про те, що в даному конкретному випадку більш м`яке покарання ніж передбачене законом є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного.

У даній справі судом встановлено наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин, однак конкретні обставини вчинення розбійного нападу, а саме у присутності двох малолітніх синів потерпілої, з якою обвинувачений перебував у близьких стосунках та характер вчинення кримінального правопорушення, ступінь тяжкості наслідків, що настали, а також відсутність виключно позитивних характеристик обвинуваченого, які б об`єктивно свідчили про істотне зниження ступеня тяжкості вчиненого та впливали на рівень небезпечності особи винного, не дають суду підстав дійти висновку про можливість призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України. При цьому слід зазначити, що обвинувачений вже притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.187 КК України, а потерпіла наполягала на призначенні покарання більшого за мінімальне, визначеного санкцією.

Як убачається з матеріалів справи, вироком Київського районного суду м. Полтави від 14.06.2024 ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волію.

За таких обставин, враховуючи, що після постановлення вироку суду від 14.06.2024 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні інших кримінальних правопорушень, встановлених у цій справі, остаточне покарання обвинуваченому слід призначити за сукупністю кримінальних правопорушень в порядку ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення.

Процесуальні витрати у справі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в порядку ст.124 КПК України.

Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов до обвинуваченого не заявлявся.

Застосовані в межах досудового розслідування заходи забезпечення у виді арешту майна підлягають скасуванню.

Вирішуючи питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу, суд наголошує, що на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.11.2022 до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та згідно із матеріалами справи останнього фактично затримано 16.11.2022.

Таким чином, в межах кримінального провадження, що розглядається, до обвинуваченого застосовано запобіжний захід, а від так у строк покарання ОСОБА_4 необхідно зарахувати попереднє ув`язнення у період з 16.11.2022 до винесення вироку, відповідно до ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Оскільки підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів судом не встановлено, до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_4 слід залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.187 КК України та призначити йому покарання

за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 05 років;

за ч.4 ст.187 КК України у виді 08 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 08 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначене вироком Київського районного суду м. Полтави від 14.06.2024 за ч.2 ст.185 КК України, більш суворим, призначеним за цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 08 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 30.01.2025.

У строк покарання ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 16.11.2022 по 29.01.2025 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили застосований до обвинуваченого запобіжний захід залишити тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 1195,15 грн.

Скасувати арешти на майно, накладені за ухвалами слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 21.11.2022 в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 .

Речові докази:

пляшку з пивом, яка передана за зберігання до камери схову речових доказів відділення поліції № 1 Полтавського РУП знищити;

мобільний телефон, спортивну куртку чорного кольору, які передані на зберігання до камери схову речових доказів відділення поліції № 1 Полтавського РУП передати власникам;

золотий ланцюжок, який переданий на зберігання потерпілій залишити ОСОБА_6 ;

оптичний диск з фотознімками золотих виробів залити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження теж мають право отримати копію вироку.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1