Справа №173/1820/22
Провадження №1-кп/173/24/2025
У Х В А Л А

іменем України

15 січня 2025 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві - ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Верхньодніпровську кримінального провадження № 0000148 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Верхньодніпровськ, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, не працюючого, із середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 20.12.2007 Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 ККУ до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 ККУ звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном 1 рік;

- 24.06.2008 Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 ККУ до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.71 ККУ остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі. 19.01.2010 звільнений з Павлоградської ВК умовно- достроково, не відбутий термін - 1 рік 6 місяців 7 днів;

- 22,10.2012 Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 ККУ до штрафу у розмірі 850 гри.;

- 26.04.2013 Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 ККУ до 4років позбавлення воді, на підставі ст.75 ККУ звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном 1 рік;

-24.12.2013 Заводським районним судом м.Дніпродзержинська за ч.2 ст.186 ККУ до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.71 ККУ остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі. 05.09.2017 звільнений з Солонянської ВК № 21 по відбуттю строку покарання;

-21.02.2019 Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, 70 ККУ до 3 років позбавлення волі;

-16.09.2019 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст.309 ККУ до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 ККУ остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Звільнений 28.01.2022 з Солонянської ВК №21 по відбуттю строку покарання, засоби зв`язку відсутні, -

У вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2022 року до суду від прокурора Жовтоводської окружної прокуратури надійшли матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, в тому, що ОСОБА_4 , 18.11.2022 у період часу з 10:00 год. по 12:00 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи поблизу перехрестя вулиць Поля та Яблунева у м. Верхньодніпровськ Кам`янського району Дніпропетровської області, підійшов до раніше малознайомого ОСОБА_5 та попрохав у останнього належний йому мобільний телефон для здійснення дзвінка.

У той же час, ОСОБА_5 , не передбачаючи злочинного наміру на заволодіння його майном, добровільно передав ОСОБА_4 вищевказаний мобільний телефон «Samsung» модель SM-J700H/DS IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 .

Після чого, ОСОБА_4 , у вищевказаний день та час, керуючись раптово виниклим протиправним злочинним умислом, спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме зазначеним мобільним телефоном, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, імітуючи телефонну розмову відійшов від потерпілого на декілька метрів, після чого зник з поля зору потерпілого ОСОБА_5 , таким чином покинувши місце скоєння злочину та заволодівши вищевказаним мобільним телефоном потерпілого, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, та спричинивши останньому матеріальний збиток відповідно до висновку судової-товарознавчої експертизи №3433/22 від 21.11.2022, на загальну суму 950,00 гривень у цінах, діючих на момент скоєння злочину.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження в зв`язку декриміналізацією вказаного кримінального правопорушення за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 , підтримав заявлене прокурором клопотання та просив його задовольнити, підтвердивши, що факт заволодіння ним мобільним телефоном існував.

Суд, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, вивчивши зміст заявленого клопотання, вивчивши обвинувальний акт, дійшов наступного висновку.

Частина 1 ст. 2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі № 0306/7567/12 за загальним правилом, закріпленим у ч. 2ст. 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінальноправової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи..

Частиною 6 ст. 3 КК України встановлено норму, за якою зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон), відповідно до якого ст. 51 КУпАП викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної ст. 169 цього Кодексу для відповідного року, та дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Станом на 01.01.2024 року, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 3 028.00 грн.

Станом на 01.01.2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» становив 2 481.00 грн.

З 09.08.2024 року дрібною крадіжкою вважається адміністративне правопорушення, якщо вартість викраденого майна становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто до 3 028 грн., а отже суд вважає, що внаслідок прийняття вищевказаного Закону, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , оскільки вартість майна, зазначена в обвинувальному акті як ним викрадене, становить суму меншу за 3 028 гривень.

Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частина 7 ст. 42 Закону України «Про правотворчу діяльність», у разі викладення структурного елемента нормативно-правового акта в новій редакції попередня його редакція втрачає чинність з дня набрання чинності новою редакцією цього структурного елемента.

Частина 3 ст. 479-2 КПК України передбачає, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст. 284 цього Кодексу.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Отже, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становить 3028 грн (1514 х 2), а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_4 діяння у 2022 році, оскільки вартість майна, у заволодінні яким він обвинувачується, згідно обвинувального акту становить 950.00 грн., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3028 грн. в 2024 році та 2 481 грн. в 2022 році).

Обвинувачений ОСОБА_4 , не заперечує проти задоволення клопотання про закриття кримінального провадження з зазначених підстав, тому суд приходить до висновку, що заявлене клопотання про закриття кримінального провадження є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати - відсутні.

У кримінальному провадженні є речові докази, якими визнано: мобільний телефон марки Samsung модель SM-J700H/DS SSN-J700Н/DSGSMH IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_4 , S/N НОМЕР_3 на дві sim картки білого кольору, долю яких необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані із змінами законодавства про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст. 284 ч.1 п.4-1, 369, 371, 372, 376, 479-2 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження № 0000148 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України закрити, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати - відсутні.

Цивільний позов - не заявлявся

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирається .

Речові докази: мобільний телефон марки Samsung модель SM-J700H/DS SSN-J700Н/DSGSMH IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_4 , S/N НОМЕР_3 на дві sim картки білого кольору, передані на зберігання власнику ОСОБА_5 ,. після набрання ухвалою законної сили повернути останньому.

Копію ухвали направити до відділення поліції № 3 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за наявності в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1