Справа № 308/7342/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду подання фахівця Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації в Закарпатській області ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 18 липня 2024 року Ужгородським міськрайонним судом за ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладеними обов`язками п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відповідно до частини другої статті 74 КК України,-

встановив:

23 жовтня 2024 року фахівець Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації в Закарпатській області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням про приведення судового рішення у відповідності до вимог ч.2 ст.74 КК України, посилаючись на те, що 30 серпня 2024 року до Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області надійшли розпорядження та вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 липня 2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який засуджений за ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладеними обов`язками п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

В поданні ставиться питання про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання за діяння, караність яких усунена відповідно до Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, що набрав чинності 09 серпня 2024 року.

Зазначає, що згідно вироку суду 18.07.2024 року вбачається, що 18.03.2024 року, приблизно о 18:30 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_4 , 18.04.1966 р.и. слідуючи по вул. Загорській в м. Ужгород неподалік від буд. 28, побачив на землі банківську картку № НОМЕР_1 „ яка відкрита в AT КЕ «Приват Банк» ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому на виконання свого злочинного умислу, з метою заволодіння грошовими коштами, які знаходяться на рахунку вказаної банківської карти, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, скориставшись моментом коли за його діями ніхто не спостерігав, реалізуючи свій корисливий мотив незаконного збагачення за рахунок чужого викраденого майна, таємно підняв з землі та поклав у свою кишеню, тим самим привласнив банківську картку № НОМЕР_1 , яка відкрита в AT КБ «Приват Банк» ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка являється офіційним документом. Крім того, встановлено, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години ЗО хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час. 1,8.03.2024 року, приблизно о 18:30 год., більш точний час встановити не вдалось, перебуваючи по вул. Загорській в м. Ужгород неподалік від буд. 28, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_2 , яка відкрита в AT КБ «Приват Банк» ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якою він попередньо заволодів шляхом привласнення. В подальшому, за допомогою вищевказаної банківської картки, 18.03.2024 року, в період часу з 20:23 год. по 21:03 год., реалізовуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучі задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного викрадення майна, тобто діючи з корисливими мотивом, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на здійснення крадіжки, таємно, здійснив операції з розрахунку даною банківською карткою за покупки товарів в магазині ТЦ «Дастор», який розташований за адресою: м, Ужгород, вул. Загорська, 89, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 1689 гривень 20 копійок.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-ІХ, на момент вчинення ОСОБА_4 , злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн. 00 коп., а 50 відсотків від його розміру становили 1514 грн. 00 коп..

Ураховуючи викладене, на підставі частини другої статті 74 КК України, провідний інспектор Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області направив матеріали стосовно засудженого ОСОБА_4 для вирішення питання про звільнення його від призначеного судом покарання.

У судове засідання представник Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Надіслав письмову заяву про розгляд подання у його відсутності, просив його задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд подання в його відсутності, проти задоволення даного подання не заперечує.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд подання.

У зв`язку з неявкою учасників, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, в суді не здійснювалося.

Дослідивши матеріали подання, подані учасниками провадження письмові заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п.2 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 року у справі № 278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 року, яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально - правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 липня 2024 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років;

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суровим, визначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_4 , на період іспитового строку, покладено такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок набрав законної сили 20 серпня 2024 року.

Цим вироком ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 357 КК України тобто незаконне привласнення офіційного документу та за ч. 4 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, за вчинення кримінального правопорушення 18.03.2024 року, та своїми протиправними діями завдав матеріальної шкоди потерпілому на суму 1689 гривень 20 копійок, що станом на день вчинення крадіжки становить суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 3028.00 грн.).

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн. 00 коп., а 50 відсотків від його розміру становили 1514 грн. 00 коп..

Таким чином, діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 липня 2024 року, наразі не може вважатися кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого наразі передбачено саме кримінальну відповідальність 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За таких обставин, клопотання Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації в Закарпатській області стосовно засудженого ОСОБА_4 є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищекладеного, керуючись Законом України № 3886-IX від 18.07.2024 року, ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд,

постановив:

Подання фахівця Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації в Закарпатській області ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 18 липня 2024 року Ужгородським міськрайонним судом за ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладеними обов`язками п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відповідно до частини другої статті 74 КК України задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 липня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 липня 2024 року привести у відповідність до вимог Кримінального кодексу України та вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та продовженням виконання обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, визначених вироком суду, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Виключити з вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 липня 2024 року посилання на застосування ч. 1 ст. 70 КК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1