н.п. 1-кп/644/ 42 /25
В И Р О К

іменем України

20 лютого 2025 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові кримінальне провадження № 0001535 від 19.10.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз 23.11.2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України із урахуванням змін внесених ухвалою Харківського апеляційного суду від 24.05.2021 року до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого за відбуттям строку покарання 04.02.2022 року, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

установив:

16.10.2024 року приблизно о 12:30 годині, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебував за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 , у якого при собі був планшет марки «Lenovo Tab M10», модель «TB-X505L», чорного кольору, imei НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Перебуваючи у кімнаті вищезазначеної квартири, ОСОБА_4 реалізовуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, під час воєнного стану, скориставшись тим, що ОСОБА_5 пішов до ванної кімнати, тим самим залишив планшет на столі без нагляду, підійшов до столу, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав планшет марки «Lenovo Tab M10», модель «TB-X505L», чорного кольору, imei НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №4191 від 12.12.2024, складає 3730 гривень.

Після вчинення зазначених вище дій, ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини скоєння злочину, як вони викладені вище.

Потерпіла ОСОБА_6 надала суду письмову заяву про проведення судового розгляду за її відсутності та зазначила про свою згоду щодо проведення судового засідання в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Від подання цивільного позову відмовилась.

Прокурор та обвинувачений також вважали за доцільне розглянути справу в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та суд упевнився у добровільності їх позиції. Учасникам кримінального провадження роз`яснено те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, суд за згодою прокурора, потерпілої, обвинуваченого та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, дійшов до висновку про недоцільність дослідження доказів у повному обсязі, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд згідно ст. 66 КК України визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий. Звільнений з ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» 04.02.2022 року у зв`язку з відбуттям строку покарання. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, не працює, має постійне місця проживання.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується нормами ч. 2 ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових кримінальних правопорушень і досягнення інших цілей покарання, враховуючи обставини, які пом`якшують його покарання, відношення обвинуваченого до скоєного, думку прокурора, вважає, що виправлення обвинуваченого можливо при призначенні йому покарання за скоєння кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

З урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, підстав для застосування ст. 69, ст.75 КК України судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, справедливим і співмірним вчиненому злочину.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.118 КПК України, витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Матеріали кримінального провадження не містять доказів щодо оплати судовому експерту за рахунок Державного бюджету України витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи №4191 від 12.12.2024 року.

Отже, питання щодо стягнення з обвинуваченого судових витрат за проведення експертизи судом не розглядалося.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо речових доказів вирішується судом відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обчислювати з дня фактичного взяття ОСОБА_4 під варту.

До набрання вироком законної сили обрати у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_4 прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає (м. Харків) без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Арешт на майно, який накладений на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.12.2024 року по справі № 644/11062/24, після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речовий доказ: планшет марки «Lenovo Tab M10», модель «TB-X505L», чорного кольору, imei НОМЕР_1 , після набрання вироком законної сили - вважати повернутим потерпілій ОСОБА_6 .

Копію вироку вручити прокурору і обвинуваченому негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Головуючий суддя: ОСОБА_1