Справа № 375/313/25
Провадження № 1-кс/375/29/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року селище Рокитне

Слідчий суддя Рокитнянського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні за № 0000011 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 7 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2025 року до Рокитнянського районного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна погоджене прокурором у кримінальному провадженні - начальником Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за № 0000011 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 7 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 6 січяня 2025 року до СПД № 1 відділення поліції № 1 Білоцерківського РУП надійшло повідомлення ОСОБА_5 , про те, що в ніч на 6 січня 2025 року невідома особа шляхом вільного доступу, з під`їзду будинку АДРЕСА_1 , здійснила крадіжку дитячого візка.

7 січня 2025 року за даним фактом слідчим відділенням відділення поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області відповідні відомості внесені до ЄРДР за № 0000011 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В період часу з 14 год 50 хв по 15 год 10 хв 29 січня 2025 року в ході огляду приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено: - предмет зовні схожий на дитячий візок.

Опитаний з даного приводу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомив, що 7 січня 2025 року він перебував поруч з будинком АДРЕСА_3 та помітив одному із під`їздів дитячу коляску та вважав, що остання належить його знайомому, котрий заборгував йому грошові кошти. Тому він вирішив забрати дану коляску, щоб прискорити повернення грошових коштів. Але в подальшому під час телефонної розмови зі знайомим дізнався, що дана коляска йому не належить.

Старший слідчий СВ відділення поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 вказує на необхідність накладення арешту шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження на вилучений в період часу з 14 год 50 хв по 15 год 10 хв 29січня 2025 року в ході огляду приміщення за адресою: АДРЕСА_2 предмет зовні схожий на дитячий візок.

В судове засіданні старший слідчий СВ відділення поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримує в повному обсязі.

ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву про розгляд клопотання у її відсутність, клопотання підтримує, проти задоволення клопотання не заперечує.

Відповідно до частини 1 статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

До клопотання у копіях додані та підтверджують підстави вилучення документи у тому числі в копіях: витяг з ЄРДР №0000011 від 07.01.2025; рапорт помічника чергового СПД №1 (м. Узин) ВП №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 від 6.01.2025; рапорт від 29.01.2025, в якому вказано, що 29.01.2025 року за адресою АДРЕСА_4 - виявлено дитячий візок; заява ОСОБА_9 про викрадений за адресою АДРЕСА_5 - дитячий візок; заява ОСОБА_10 в якій він надає свою згоду на проникнення слідчого до його житла по АДРЕСА_4 ; протокол огляду приміщення від 29.01.2025 року за адресою: АДРЕСА_4 ; пояснення ОСОБА_6 про те, що за адресою: АДРЕСА_3 він побачив та забрав дитячий візок.

30.01.2025 винесено постанову про визнання речей речовими доказами та передачу їх на зберігання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З досліджених доказів вбачається, що ОСОБА_6 забрав дитячий візок за адресою: АДРЕСА_3 , в той час як потерпіла ОСОБА_7 вказала, що візок викрадено за адресою АДРЕСА_5 .

В клопотанні про накладення арешту на тимчасово вилучене майно від 30.01.2025 вказано, що майно вилучено за адресою: АДРЕСА_2 , однак з протоколу огляду приміщення від 29.01.2025 року вбачається, що майно вилучене за адресою: АДРЕСА_4 .

Отже з досліджених доказів слідчим не доведено що тимчасово вилучене майно за адресою: АДРЕСА_2 , є майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Однак у слідчого судді є підстави вважати, що дитячий візок, який було вилучено за адресою: АДРЕСА_4 є майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Однак, будь-яких вагомих підстав вважати, що вилучені речі, у разі незастосування арешту, можуть бути приховані, пошкоджені, зіпсовані, втрачені, знищені, перетворені, пересунуті, передані, відсутні та зважаючи на те, що передача цих речей на відповідальне зберігання власнику майна, або іншим чином забезпечення його схоронності, цілком забезпечить можливість реалізації завдань кримінального провадження, підстави для накладення арешту на вилучене майно відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 170, 309, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11