Справа №345/3723/23
Провадження № 1-в/345/20/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2025 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали подання Калуського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого для відбування покарання призначеного вироком суду щодо:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Калуш Івано-Франківської області, громадянин України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , проходить військову службу за призовом під час мобілізації, громадянина України, засудженого 09.10.2023 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ст.70 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком два роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_2

представника органу пробації ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

Начальник Калуського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_6 звернулася до суду із вищевказаним поданням. Подання мотивує тим, що розпорядження та копія вироку відносно ОСОБА_2 надійшли до Калуського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області 17.11.2023 року та того ж дня прийняті до виконання. Вироком суду від 09.10.2023 року на засудженого ОСОБА_2 згідно ст.76 КК України покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

29.11.2023 року ОСОБА_2 прибув до уповноваженого органу з питань пробації, де йому роз`яснено порядок та умови відбування іспитового строку з випробуванням, про що відібрано підписку, уточнено анкетні дані, винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію до Калуського районного відділу з питань пробації, днем реєстрації визначено кожну першу та третю середу кожного місяця, з даною постановою засудженого ознайомлено під підпис.

21.03.2024 року та 06.03.2024 року засуджений ОСОБА_2 не з`явився на періодичну реєстрацію без поважних на те причин, за що останньому винесено застереження у вигляді письмового попередження про скасування звільнення від відбування з випробуванням. Із засудженим проведено профілактичну бесіду. Однак 15.05.2024 року засуджений повторно не прибув на планову реєстрацію до Калуського районного відділу пробації. 29.05.2024 року ОСОБА_2 з`явився до уповноваженого органу з питань пробації та надав письмове пояснення з приводу неявки. Засуджений повідомив, що 13.05.2024 року поїхав у м.Кропивницький у військову частину, за якою він закріплений для уточнення інформації щодо своєї подальшої участі, оскільки він виведений поза штат військової частини, однак документально не може підтвердити даний факт. Того ж дня ОСОБА_2 винесено застереження у виді письмового попередження.

06.11.2024 року ОСОБА_2 за допомогою оператора мобільного зв`язку повідомив, що був затриманий працівниками ВСП та доставлений до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби по мобілізації, згодом був переведений до військової частини НОМЕР_2 . Для належного ведення особової справи під облікового до вищевказаних військових частин за допомогою оператора поштового зв`язку «Укрпошта» неодноразово було скеровано запити для підтвердження даної інформації, однак відповіді не отримано. 17.02.2025 року ОСОБА_2 був затриманий працівниками Калуського РВП та доставлений до відділу поліції, як особа, що самовільно залишила частину та знаходиться в розшуку. Відтак ОСОБА_2 пояснив, що у грудні 2024 року самовільно залишив військову частину та проживав у м.Одесі, 15.02.2025 року повернувся до м.Калуш. За порушення обов`язку, покладеного на ОСОБА_2 судом, а саме нез`явлення на планову реєстрацію 18.12.2024 року, 01.01.2025 року, 15.01.2025 року та 05.02.2025 року засудженому винесено застереження у виді письмового попередження. Наведене свідчить, що ОСОБА_2 ухиляється від відбування покарання з випробуванням, порушує вимоги порядку та умов відбування призначеного судом покарання, не виконує покладені на нього обов`язки, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення без ізоляції.

Представник органу пробації в судовому засіданні подання підтримала.

ОСОБА_2 вважає, що відсутні підстави задовольняти подання органу пробації.

Прокурор заперечив щодо задоволення подання органу пробації. Вважає, що воно подане передчасно. Наголосив на тому, що відповідно до вироку суду ОСОБА_2 викрав в потерпілого в липні 2023 року кошти на загальну суму 2489,20 грн. Тому, спершу повинно бути вирішено питання про звільнення засудженого від відбування покарання, призначеного за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку із декриміналізацією відповідальності за дрібне викрадення чужого майна.

Дослідивши подання, матеріали судової справи № 345/3723/123 та матеріали особової справи №50/2023, заслухавши думку учасників провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.10.2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_2 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком два роки, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Зокрема, на ОСОБА_2 у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, покладено такі обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Даний вирок суду набув законної сили 08.11.2023 року, а 17.11.2023 року ОСОБА_2 поставлено на облік в Калуському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області.

21.02.2024 року, 06.03.2024 року, 15.05.2024 року, 06.11.2024 року, 20.11.2024 року , 04.12.2024 року, 18.12.2024 року, 01.01.2025 року, 15.01.2025 року, 05.02.2025 року засуджений ОСОБА_2 не з`явився на реєстрацію до Калуського районного відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області

20.03.2024 року, 29.05.2024 року, 17.02.2025 року засудженому було винесено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Водночас Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX, який набув чинності 09 серпня 2024 року.

У відповідності до вказаного закону ст. 51 КУпАП викладено в такій редакції: «Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян,тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст.185 КК України настає у тому разі, якщо вартість викраденого майна перевищує 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян - грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1розділу XX ПК, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169розділу IV ПК для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684,00 грн. Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України,Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення (у 2023 році) ОСОБА_2 крадіжки, за яку він засуджений вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.10.2023 року, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 2684,00 грн. Водночас вироком встановлено, що ОСОБА_2 вчинив крадіжку грошових коштів на загальну суму 2489,20 грн. Тобто вартість викраденого майна не перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян (2684,00 грн.).

У процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч. 2 ст. 74 КК України. Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст. 58 Конституції України про зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів та ст. 5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі. Так, згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Отже, з огляду на вищенаведене, оскільки вартість таємно викраденого засудженим майна становила 2489,20 грн, тобто ця сума є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону України № 3886-IX та положень ПК України настає кримінальна відповідальність, наявні підстави для розгляду питання щодо приведення вироку Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.10.2023 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року.

За таких обставин, подання органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання та направлення звільненого з випробуванням для відбування покарання призначеного вироком суду щодо ОСОБА_2 є передчасним, а тому в задоволенні даного подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 372, 395, 537, 539 КПК України, ст. 74 КК України,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні подання Калуського районного відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області про скасування звільнення від відбування покарання та направлення звільненого з випробуванням для відбування покарання призначеного вироком суду щодо засудженого ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подання апеляції протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя