Справа № 591/1700/24
Провадження № 1-кп/591/53/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст.111-2 та ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 333 КК України, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст.111-2 та ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 333, ч. 1 ст. 263 та ч.1 ст. 436-2 КК України, у кримінальному провадженні № 0000120 від 11.08.2022

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває вказане кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , до яких застосовані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, строк дії якого прокурор просив продовжити, у зв`язку з тим, що заявлені раніше ризики не зменшились та не відпали, а більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених, тоді як завершити розгляд справи до закінчення строку дії попередньої ухвали про продовження строку запобіжного заходу не вбачається за можливе.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, стверджував про непричетність до обставин, викладених в обвинувальному акті.

Обвинувачений ОСОБА_5 вказував на невідповідність дійсності тих обставин, які викладені в обвинувальному акті та клопотанні прокурора.

Захисник обвинувачених ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні клопотання посилаючись на те, що обвинувачення не обґрунтоване, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відбувалася господарська операція і відповідно до обвинувального акту стартери повинні були відправлені згідно декларації. Доказів того що підприємства ОСОБА_4 здійснювали будь-яку діяльність, а ОСОБА_5 діяв за попередньою змовою з ОСОБА_4 прокурором не надано.

Суд, заслухавши учасників, дослідивши клопотання, вважає, що клопотання прокурора на даному етапі провадження підлягає задоволенню.

Встановлено, що до обвинувачених застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 02.03.2025, а прокурором в клопотанні та обвинувальному акті наведені достатні відомості, які можуть переконати стороннього спостерігача в тому, що обвинувачені могли вчинити інкриміновані в провину діяння.

Прокурор в достатній мірі довів існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в цей момент, зумовлених триваючими та незмінними обставинами, пов`язаними з характером обвинувачення, початкової стадії судового розгляду, на даний час не допитані свідки, обвинувачені, розпочато дослідження письмових доказів, що в сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує обвинуваченим та характеру обвинувачення, доводить актуальність ризиків ухилення від суду, можливості впливу на свідків та за даних обставин з урахуванням ч.6 ст. 176 КПК України свідчить про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Доводи сторони захисту в цілому зводяться до оцінки доказів, яку суд може зробити в нарадчій кімнаті під час ухвалення остаточного рішення за результатами повного розгляду справи та дослідження доказів як сторони обвинувачення так і сторони захисту.

Судом ще не досліджені докази, на які прокурор посилається в своєму клопотання на обґрунтування вимог, та не досліджено докази в тій мірі, щоб стверджувати про зменшення ризику впливу на свідків, тому передчасними є клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу.

Врахування тих обставин, на які вказують обвинувачені наразі не є достатніми для відмови прокурору у задоволенні клопотання.

Таким чином, наведені вище конкретні обставини даної справи виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинувачених на більш м`який.

Вирішуючи питання про обґрунтованість продовження строку ув`язнення суд враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи. При цьому згідно положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також судової практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від національного суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи вищевикладені підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, з огляду на вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України суд на даний час не визначає розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 199, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою строком до 12 квітня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою строком до 12 квітня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченими з моменту вручення її копії.

Суддя ОСОБА_1