У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника центру пробації - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кобеляки подання начальника Полтавського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_6 за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08.07.2024 року в зв`язку з декриміналізацією вчинених ним діянь,

Встановив:

23 вересня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшло подання начальника Полтавського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_6 за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08.07.2024 року в зв`язку з декриміналізацією вчинених ним діянь.

Подання мотивоване тим, що вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08.07.2024 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 220 годин.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Діяння, за яке засуджено ОСОБА_6 , не може вважатись кримінальнокараним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого його засуджено зазначеним вироком, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого наразі передбачено саме кримінальну відповідальність.

Таким чином, орган пробації прохав звільнити засудженого ОСОБА_6 від призначеного покарання вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08.07.2024 року в зв`язку з декриміналізацією вчинених ним діянь.

Представник центру пробації ОСОБА_4 у судовому засіданні подання підтримала та прохала задовольнити.

Згідно телефонограми, засуджений ОСОБА_6 прохав розглядати подання в його відсутність та повідомив, що він відбув покарання у виді громадських робіт у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні при вирішенні даного питання покладався на розсуд суду.

Суд, вивчивши матеріали подання, дійшов такого висновку.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

За змістом п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України № 3886-IX від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Частиною 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для працездатної особи на 01 січня 2024 року становить 3028,00 гривень, а сума податкової соціальної пільги в 2024 році - 1514,00 гривень (3028,00 грн х 50 %).

Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі 3028,00 грн. (1514,00 грн. х 2).

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення особою злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність, становить у 2024 році 3028,00 гривень.

Як вбачається з вироку Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08.07.2024 року, 01 червня 2024 року ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою, не маючи намір повертати річ, що йому не належить, заволодів чужим майном на загальну суму 2330,00 гривень, що станом на момент вчинення шахрайства складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3028,00 грн.).

Даним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим за ч. 1 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт строком 220 годин.

Станом на момент розгляду подання органу пробації про звільнення засудженого від покарання в зв`язку з декриміналізацією вчинених ним діянь, ОСОБА_6 відбув покарання, призначене йому вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08.07.2024 року, та знятий з обліку 04.11.2024 року по відбуттю покарання.

Враховуючи викладене вище, в задоволенні подання органу пробації слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

Постановив:

У задоволенні подання начальника Полтавського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_6 за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08.07.2024 року в зв`язку з декриміналізацією вчинених ним діянь - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з моменту її підписання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя