Справа № 541/4427/24
№ провадження 1-кп/541/94/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2025 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника, адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001180 від 07.11.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богодухів, Харківської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан, який продовжений по теперішній час.

Відповідно до Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено про проведення загальної мобілізації, яка продовжена по теперішній час.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» №1932-ХІІ від 06.12.1991, особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовозобов`язаним на особливий період, у встановленому законом порядку 10 жовтня 2024 року, пройшов медичний огляд та згідно довідки військово-лікарської комісії від 10.10.2024, визнаний на підставі статей: 26-Б, 30-Б, 31-Б, 55-Б графи ІІ, Таблиці додаткових вимог до стану здоров`я, додатку 3 в редакції Наказу Міністерства оборони № 466 від 01.08.2011, із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства оборони №346 від 27.05.2013, № 318 від 07.07.2015, №193 від 29.03.2017, №457 від 08.08.2023, №490 від 18.08.2023, в редакції Наказу Міністерства оборони №262 від 27.04.2024, придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, на підставі Наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України»,

10 жовтня 2024 року, на виконання Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , по АДРЕСА_2 , військовозобов`язаному ОСОБА_6 вручалася під розписку повістка з визначеним терміном прибуття, а саме на 12 жовтня 2024 року, до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_2 , для відправки до військової частини, для проходження військової служби за мобілізацією. При цьому, ОСОБА_6 повістку отримав, проте діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх караність, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в зазначений час 12 жовтня 2024 року, без поважних причин до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув.

Такі дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю. Суду пояснив, що після проходження військово-лікарської комісії 10 жовтня 2024 року був визнаний придатним до військової служби та йому було вручено під розпис повістку на відправку до військової частини, однак він не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 у визначену дату. Повідомив, що раніше військову службу не проходив, має порушення зору, а також переніс оперативне втручання на шлунку. Проживає разом із матір`ю, яка має проблеми зі здоров`ям, батько помер, інших родичів немає. Щиро розкаявся у вчиненому та просив не призначати суворе покарання. Надав квитанцію про добровільну сплату благодійного внеску на рахунок Національного банку України на підтримку ЗСУ в розмірі п`ять тисяч гривень.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України підтверджується матеріалами, зібраними під час досудового розслідування, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- витягом з ЄРДР про реєстрацію 07.11.2024 року кримінального провадження № 0001180 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ст. 336 КК України;

- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 04.11.2024, згідно якого т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено про скоєння громадянином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України;

- військовим квитком серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданим ІНФОРМАЦІЯ_4 10.10.2024;

- довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.10.2024, відповідно до якої ОСОБА_6 , 1980 року народження, проведено 10.10.2024 медичний огляд ВЛК. На підставі статті: 26-Б, 30-Б, 31-Б, 55-Б графи ІІ придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах) медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення охорони;

- витягом із журналу вручення повісток на відправку військовозобов`язаним, відповідно до якого ОСОБА_6 отримав 10.10.2024 повістку на відправку № 1345, а також розпискою № 1345 на ім`я ОСОБА_6 з відміткою про отримання повістки 10.10.2024.

Таким чином, з`ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до положень ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Призначаючи покарання з додержанням вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а саме нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який не працює, неодружений, утриманців немає, за місцем проживання характеризується нейтрально, має задовільний стан здоров`я, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, однак перебуває на обліку в лікаря нарколога, на підставі ст. 89 КК України не судимий, розкаявся у скоєному. Крім того, суд враховує надання ОСОБА_6 добровільної допомоги ЗСУ в розмірі п`ять тисяч гривень.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Вищезазначені обставини дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі та із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку.

Процесуальні витрати на залучення експертів та речові докази, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

У відповідності з п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в цей же термін, з моменту вручення йому копії вироку шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та засудженому.

СуддяОСОБА_1