Справа №710/291/24
Номер провадження 1-в/710/6/25
УХВАЛА

іменем України

09.01.2025 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Щербак О.В.,

розглянувши клопотання начальника Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури Руденка Ростислава Миколайовича про звільнення від призначеного покарання щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 15.07.2024 вироком Шполянського районного суду Черкаської області за ч.4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

УСТАНОВИВ:

До Шполянського районного суду Черкаської області надійшло клопотання начальника Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури Руденка Ростислава Миколайовича про вирішення питання про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_1 вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 15.07.2024.

Клопотання мотивоване тим, що 09.08.2024 набув чинності Закон України №3886-IX від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Відповідно до вказаного закону, дрібною крадіжкою, за яку передбачене адміністративне стягнення, вважається крадіжка, що не перевищує 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вироку Шполянського районного суду Черкаської області від 15.07.2024, засуджений ОСОБА_1 скоїв крадіжку, загальний розмір матеріальної шкоди якої становить 365,96 грн по першому епізоду та 452,33 грн по другому епізоду, що на момент вчинення у 2024 році не перевищував двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: 2684 гривень.

Засуджений надав заяву про розгляд клопотання без його участі, вказавши, що клопотання підтримує.

Прокурор Руденко Р.М. подане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Так, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, розглянувши справу № 278/1566/21, зробила наступний висновок у Постанові від 07 жовтня 2024 року щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки «Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886 IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886 IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.»

Отже, з 09.08.2024 змінився розмір крадіжки, який визначає кримінальну відповідальність за такі дії.

Згідно з пунктом 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі ПК), в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 розділу ІV ПК для відповідного року, а саме у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи. Цей розмір установлюється на початок кожного року окремо.

Ураховуючи вказані положення ПК та відповідні положення Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік», у контексті викрадення чужого майна два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2024 році складає 3 028 грн.

ОСОБА_1 засуджений вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 15.07.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, крадіжку чужого майна в умовах воєнного стану на суму 365,96 грн по першому епізоду та 452,33 грн по другому епізоду ( на загальну суму 818,29 грн) .

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відтак, у зв`язку з декриміналізацією діяння, за яке був засуджений ОСОБА_1 , його слід звільнити від призначеного судом покарання.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 74 КК України, ст.ст. 371, 372, 392, 395, 532, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щербанівське Вознесенського району Миколаївської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 від призначеного покарання за вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 15.07.2024.

Ухвала протягом 7 днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суду Черкаської області.

Суддя О.В. Щербак