Справа № 405/6013/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді : ОСОБА_1 ,

при секретарі : ОСОБА_2 ,

за участю прокурора : ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницькому обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №002138 від 02.08.2024, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Февральськ, Семіджинського району, Амурської області, Російської Федерації, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

та угоду про визнання винуватості від 17.03.2025, укладену між прокурором Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , уприсутності захисника адвоката ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119- IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-ІХ, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-ІХ, Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ, Указом від 06 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року № 3429-ІХ, та Указом від 5 лютого 2024 року № 49/2024, затвердженим Законом України від 6 лютого 2024 року № 3564-ІХ, Указом від 06 травня 2024 року № 271/2024, затвердженим Законом України від 08 травня 2024 року № 3684-ІХ продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовозобов`язаним та придатним до військової служби, 11 червня 2024 року близько 08:30 год., більш точного часу не встановлено, прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , де йому того ж дня о 13 годині 40 хвилин було вручено бойову повістку для відправки у війська для проходження військової служби, про що в розписці про отримання повістки поставив свій підпис.

Разом з тим, будучи належним чином повідомленим про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час загальної мобілізації, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про загальну мобілізацію, оголошену Указом Президента України № 69-2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» та Указом Президента України № 272/2024 від 06.05.2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, діючи умисно, усвідомлюючи свої протиправні дії, не маючи права на відстрочку, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ», ст. ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543- XII, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69-2022 від 24.02.2022, Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» № 272/2024 від 06.05.2024, будучи придатним до військової служби, 12 червня 2024 року о 07:30 годині не з`явився по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_3 за вищевказаною адресою для відправки у війська для проходження військової служби за загальною мобілізацією до команди НОМЕР_1 ОМБ та у такий спосіб ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю за обставин, викладених в обвинувальному акті. Вказав, що дійсно 12 червня 2024 року о 07:30 годині не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження військової служби за загальною мобілізацією, будучи при цьому належно повідомленим повіткою.

У вчиненому розкаюється.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст.336 КК України як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

17.03.2025 між прокурором Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , уприсутності захисника адвоката ОСОБА_4 , на підставі ст. ст.468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України.

Сторони, враховуючи пом`якшуючу обставину щире каяття та те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, обтяжуючі обставини відсутні, узгодили покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, із застосуванням ст.75 КК України та звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки у відповідності до ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановленні ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та закону, суд прийшов до висновку, що угода підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до положень частин 2 та 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно з ч.5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, раніше не судимий.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України,у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органом досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає.

З урахуванням наявності пом`якшуючої обставини - щирого каяття та відсутності обтяжуючих обставин, беручи до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого, дій ОСОБА_5 спрямованих на розкриття вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що сторонами правомірно узгоджено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, встановленого в санкції ст.336 КК України, із застосуванням ст.75 КК України та вважає за доцільне звільнити останнього від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для попередження вчинення ОСОБА_5 нового кримінального правопорушення та його перевиховання.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про наявність, передбачених законом підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 17.03.2025 і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.374, 472-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 17.03.2025 про визнання винуватості укладену між прокурором Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , уприсутності захисника адвоката ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336КК України і призначити узгоджене покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 /один/ рік, поклавши на засудженого обов`язки відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_5 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_7