УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2025 Справа №607/5276/25 Провадження №1-кс/607/1589/2025

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0000510від 07.11.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, із вищою освітою, не працюючої, раніше не судимій,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому сторона обвинувачення просить застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, а також існують ризики, зазначені у п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Наявність декількох ризиків у сукупності, які об`єктивно існують, унеможливлюють застосування менш суворих запобіжних заходів, тому жоден з таких не буде достатнім для запобігання їм та забезпечення належної поведінки підозрюваної і виконання нею своїх обов`язків, а тому просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала вказане клопотання, з мотивів у ньому наведених. Вказала, що перебування підозрюваної можливе вимовах медичної частини місця попереднього ув`язнення.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та її захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечили щодо задоволення клопотання та просили у його задоволенні відмовити, зсилаючись на недоведеність ризиків. Також, вказали на незадовільний стан здоров`я підозрюваної, яка є інвалідом І групи, нездатна самостійно пересуватись, себе обслуговувати та потребує постійного стороннього догляду, проходить щоденну реабілітацію, та неможливо буде забезпечити її належне перебування в умовах СІЗО, про що є відповідні медичні документи. Просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Слідчий суддя на підставі витягу з ЄРДР установив, що слідчими СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000510 від 07.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

Правоохоронними органами ставиться у провину підозрюваній ОСОБА_4 наступне.

Так, 06 листопада 2024 року, близько 22 години, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання, а сам у квартирі АДРЕСА_2 , вирішила покупати свою малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В момент купелі, 06 листопада 2024 року, близько 22 години, точна година досудовим розслідуванням не встановлена, у ОСОБА_4 , яка перебувала у приміщенні ванної кімнати, квартири АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме умисне вбивство малолітньої ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 знаючи, що ОСОБА_8 є малолітньою, використовуючи насильство в особливо вразливій для дитини ситуації, з причин її безпорадного стану, яка у зв`язку із малолітнім віком позбавляє можливості усвідомлювати характер вчинених щодо неї протиправних дій, а також залежного становища, розуміючи та усвідомлюючи, що "кожній дитині гарантується право на життя, свободу, особисту недоторканість та захист гідності, а також те, що дисципліна і порядок у сім`ї мають забезпечуватись на принципах, що грунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини, проте нехтуючи цим, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи і бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом, а також те, що протиправне посягання на нього є кримінально карним, діючи умисно, протиправно, цілеспрямовано під час того, як малолітня ОСОБА_8 перебувала у ванні наповненій водою, занурила голову дитини у воду, та утримуючи її обличчям до дна ванни у продовж 5-7 хвилин, втопила дитину. В результаті дій ОСОБА_4 06.11.2024 настала смерть малолітньої ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_4 перенесла дитину у ліжечко, а сама 07 листопада 2024 року, з метою покінчення життя самогубством, вистрибнула із вікна приміщення кухні власної квартири, яка розташована на 5-му поверсі багатоповерхового будинку.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій малолітній дитині.

07 листопада 2024 року, після падіння ОСОБА_4 з висоти її госпіталізовано до КНП «Тернопільська МКЛШД» ТМР із діагнозом: Суїцидальна спроба Падіння з висоти. Політравма. Закрита ускладнена хребетно-спиномозкова травма. Перелом ІЛ АО Туре С,1,2 АО Туре С, N4, з абсолютним стенозом хребтового каналу. Багатоуламковий перелом сегментів Б4-85 крижової кістки. Закрита ЧМТ. Струс головного мозку. Закрита травма грудної клітки. Забій грудної клітки. Закритий уламковий перелом грудини. Закритий уламковий перелом правої сідничної та лонної кістки із зміщенням уламків, перелом кульшової западини (?), крижової кістки. Вторинно відкритий багато уламковий внутрішньо суглобовий дистального мета епіфізу та метафазу правої великогомілкової кістки із зміщенням уламків. Тип І по ОшШо-Апсіегеоп. Закритий уламковий перелом п/3 правої малогомілкової кістки із зміщенням уламків. Закритий уламковий перелом дистального мета епіфізу правої променевої кістки із зміщенням уламків. Закритий уламковий перелом лівої п`яткової кістки із зміщенням уламків. Операція (07.11.2024) ПХО рани відкритого перелому н/3 правої гомілки. Закрита репозиція, позавогнищевий МОС перелому н/3 великогомілкової кістки стержнем АЗФ. Відкрита репозиція, МОС перелому н/3 лівої малогомілкової кістки спицею Єлізарова. Пневмомедіастинум. Забій обох легень. Операція (07.11.2024) Мікролапаротомія. Гіповолемічний шок II ст. (ліквідований 08.11.2024). Параноїдна шизофренія.

Вказане кримінальне провадження 17.12.2024 зупинено, у зв`язку з тяжкою хворобою, яка перешкоджає участі ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 КПК України відповідно до медичного висновку від

17.12.2024 № 19682 КНП «Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої

допомоги» ТМР, відповідно до якого проведення слідчих дій з підозрюваною, в

також її транспортування неможливо, у зв`язку з важким станом здоров`я.

У подальшому 06.02.2025 досудове розслідування відновлено на підставі ч. 1 ст. 282 КПК України, у зв`язку з випискою підозрюваної з лікарні, а також необхідністю проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Строк досудового розслідування кримінального провадження №000051 у кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді від 21.02.2025 продовжений до 6 місяців.

Обґрунтованість оголошеної підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: рапортом працівника поліції у якому зафіксовано, повідомлення лікаря ОСОБА_9 про те, що за місцем проживання, а саме у квартирі АДРЕСА_2 констатовано смерть малолітньої ОСОБА_8 ; рапортом працівника поліції у якому зафіксовано повідомлення лікаря Е(Ш)МД яким по прибуттю для надання медичної допомоги ОСОБА_4 (наслідок спроби суїциду) остання повідомила, що вбила свою дитину ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події, у якому зафіксовано обстановку на місці події, а також факт вилучення ряду предметів із слідовою інформацією, а також труп малолітньої ОСОБА_8 висновком експерта № 644 від 28.11.2024, відповідно до якого смерть ОСОБА_8 настала у наслідок утоплення у воді; лікарським свідоцтвом про смерть № 637 від 07.11.2024, у якому зафіксовано, що причиною смерті малолітньої ОСОБА_8 стало утоплення у воді; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , у якому зафіксовано, що під час надання медичної допомоги ОСОБА_4 після спроби суїциду, остання повідомила, що вона втопила свою дитину, труп якої знаходиться в квартирі; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 згідно якого встановлено, що 06.11.2024 він поїхав по роботі за межі Тернопільської області, а його дружина ОСОБА_4 залишилась дома доглядати малолітню доньку ОСОБА_8 і 07.11.2024 йому повідомили, що його дружина втопила доньку. На його запитання до дружини, що вона наробила остання реагувала тільки плачем; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 у якому відображено, що 06.11.2024 він спілкувався по телефону із донькою ОСОБА_13 близько 20-ї години, і чув, як поряд гралась онука. Саме цього дня, його дружина ОСОБА_14 пішла на роботу у нічну зміну, а зять поїхав у відрядження, тобто його донька ОСОБА_15 залишилась з онукою самі, жодних хвилювань, переживань чи схвилювання у розмові ОСОБА_15 не виказувала. На запитання до донька, що вона наробила, остання тільки твердить, що має бути на небі з донькою і не бажає жити; протоколом допиту ОСОБА_16 у якому зафіксовано, що в ніч на 07.11.2024 вона сторонніх чи підозрілих осіб не бачила і не чула сварок чи конфліктів.

07.11.2025 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч.2 ст. 115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті малолітній дитині.

Слідчий суддя зауважує, що КПК України не встановлює критеріїв визначення обґрунтованості підозри. Однак кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

У практиці останнього «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Тобто, стандарт «обґрунтована підозра», який використовується на стадії вирішення питання про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акта. Адже обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

Отже, під час перевірки, чи наявна обґрунтована підозра вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч.2 ст. 115 КК України, слідчий суддя з`ясовує, чи наявні факти або інформація, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, своїми діями могла вчинити кримінальне правопорушення, а також, чи такі виправдовують подальше розслідування.

Дослідивши обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення, не вирішуючи питання про доведеність вини, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні матеріалах, слідчий суддя переконався в тому, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч.2 ст. 115 КК України.

Санкцією п. 2 ч.2 ст. 115 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

За результатами розгляду клопотання, слідчий суддя вважає, що оглянутими матеріалами та прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме: - п.1 ч.1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 . На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, адже суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування;П.3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 являється дружиною потерпілого ОСОБА_11 , у зв`язку із чим підозрювана може впливати на вказаного учасника провадження, чинити відповідний тиск, шляхом погрози та вмовляння вона може схиляти потерпілого до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування; свідками у вказаному кримінальному провадженні допитані батьки підозрюваної - ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , на яких підозрювана також може чинити тиск та впливати на їх свідчення.

Проте, слідчим у клопотання не вказано, у прокурором не доведено існування ризиків, передбачених п.п. 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, тому слідчий суддя не бере їх до уваги.

Крім того, слідчий суддя не вважає ризиком та обставиною, яка може мати вплив на вирішення питання про застосування запобіжного заходу покликання слідчого та прокурора на необхідність забезпечити проведення експертизи підозрюваній ОСОБА_4 щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності згідно положень ч. 2 ст. 242 КПК України та постановлення у вказаному кримінальному провадженні за клопотанням слідчого, ухвали слідчого судді від 21.02.2023 надано дозвіл на поміщення та направлення підозрюваної ОСОБА_4 до Львівської філії судових експертиз Державної установи» Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» на проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи на строк до 21.04.2025.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав та доцільність застосування щодо ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу, слідчий суддя бере до уваги наступне.

У відповідності до ст.29 Конституції України та ст.ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідно до ст.183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

У поданому клопотанні сторона обвинувачення просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначивши що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать можливості запобігти існуючим ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 5 ч. 2 цієї статті запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Зважаючи на наведене вище, та за наслідками встановлених обставин при розгляді клопотання, враховує особу підозрюваної ОСОБА_4 , яка має постійне місце проживання, одружена, однак, має незадовільний стан здоров`я, є особою з інвалідністю І групи, нездатна самостійно пересуватись, самостійно себе обслуговувати та потребує постійного стороннього догляду, проходить щоденну реабілітацію, підтвердження медичними документами неможливість її перебування в умовах СІЗО, беручи до уваги недоведення прокурором можливості перебування підозрюваної в умовах СІЗО, що не буде становити для неї таке, що принижує гідність, поводження або покарання, та не призведе до порушення ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та у зв`язку з цим необхідності застосування в даному конкретному випадку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України щодо підозрюваного слід застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме вимогам КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути настання існуючих ризиків та забезпечить виконання покладених на підозрювану ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваноїОСОБА_4 , підлягає до часткового задоволення.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюванудодаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 183, 193, 194 - 196, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони обвинувачення - задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 (окрім випадків увімкнення сигналу повітряної тривоги з метою прибуття до укриття) до 18 травня2025 року.

На цей же строк покласти на підозрювану ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- з`влятись до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до УДМС України у Тернопільській області свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваної, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваній, що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Копію ухвали вручити підозрюваній, прокурору та для організації виконання надіслати до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1