УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в:

10.10.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва, через систему «Електронний суд», надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в якій скаржник просила суд прийняти скаргу до розгляду. Зобов`язати Державне бюро розслідувань внести відомості про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань та невідкладно розпочати досудове розслідування відносно: ОСОБА_4 , заступника Міністра юстиції України за статтею 345, 357 та 364 КК України; ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за статтями 296 та ч. 3,4 ст 345, 354, 356, 364 КК України. Зобов`язати Державне бюро рослідувань перевірити тендери за останні 3 роки, які проводилися Державною установою «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» та перевірити діяльність працівників Служби безпеки України.

Як на підставу звернення до суду зі скаргою ОСОБА_3 посилається на положення ст. 303 КПК України та обґрунтовує її тим, що 24.09.2024 року вона звернулася до Державного бюро розслідувань з заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 296, ст. 345, ст. 354, ст. 356, ст. 357, ст. 364 КК України, яка була отримана відповідальною особою органу досудового розслідування 30 вересня 2024 року. Однак, на час звернення до суду зі скаргою відповідні відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені та досудове слідство не розпочато, що, на думку скаржника, свідчить про порушення вимог ст. 214 КПК України.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася. Надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі.

Уповноважені особи (слідчі) Державного бюро розслідувань, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилися та не повідомили суд про причини свого неприбуття. Разом із цим, відсутність у судовому засіданні осіб, бездіяльність яких оскаржується, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, 24.09.2024 року ОСОБА_3 звернулася до Державного бюро розслідувань з заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 296, ст. 345, ст. 354, ст. 356, ст. 357, ст. 364 КК України, яка була отримана відповідальною особою органу досудового розслідування 30 вересня 2024 року, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту АТ «Укрпошта», долученою до матеріалів скарги.

Разом з цим, з вказаної копії заяви не зрозуміло, які саме дії ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на яких заявник вказує, як на осіб, що на його думку вчинили злочин, становлять собою склад кримінальних правопорушень, передбачених ст. 296, ст. 345, ст. 354, ст. 356, ст. 357, ст. 364 КК України. При цьому, суть долученої скаржником заяви про вчинення злочину зводиться до міжособистісної неприязні заявника до перелічених вище осіб, спричиненої сімейним конфліктом з чоловіком.

Згідно із ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Кримінальний процесуальний закон не вимагає від заявника зазначення в заяві усіх складових злочину, разом з тим, відомості не по будь-якій заяві про вчинене кримінальне правопорушення тягнуть за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР уповноваженою на те особою. Вносяться ж відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, яких ОСОБА_3 наведено не було, а відтак, не було і бездіяльності по невнесенню відомостей до ЄРДР.

За таких обставин, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань є необґрунтованою, а тому в її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 60, 113, 114, 214, 303, 306, 307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1