Номер провадження по справі 1-кп/387/124/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2025 року селище Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вергуни Черкаського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, не одружений, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, вважається раніше не судимий
у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст.186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
захисника (в режимі відеоконференції) ) ОСОБА_5 потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3
ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану за таких обставин.
09.01.2025, близько 12:30, ОСОБА_3 , перебуваючи біля магазину "Копілка" (вул. Леоніда Каденюка, 2, м. Помічна, Новоукраїнський район, Кіровоградська область), зустрів незнайомого йому ОСОБА_6 . Під час розмови ОСОБА_3 побачив у ОСОБА_6 барсетку, що викликало у нього злочинний умисел на відкрите заволодіння чужим майном.
Реалізуючи свій умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , незважаючи на воєнний стан, введений в Україні указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, неодноразово продовженого та дійсного на теперішній час на всій території України, діючи умисно, з корисливих мотивів та метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання, відкрито для ОСОБА_6 відкрив блискавку барсетки та викрав 1700,00 гривень.
Після цього ОСОБА_3 з викраденим майном зник з місця злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що 09.01.2025, близько 12 години, біля магазину "Копілка" познайомився з ОСОБА_6 та попросив купити йому сік, що той і зробив. Після цього вони відійшли на 30 метрів від магазину, де ОСОБА_3 відкрив барсетку ОСОБА_6 та відібрав 1700 гривень. Невдовзі його затримали працівники поліції. Свою вину визнає повністю та беззастережно, просив у потерпілого вибачення, а також у вчиненому щиро розкаявся
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив, що працівники поліції повернули йому частину коштів у сумі 1162 гривні, а решту не повернули, тому ОСОБА_3 , не повернув йому залишок викрадених коштів. Щодо призначення покарання ОСОБА_3 , потерпілий підтримав прокурора щодо позбавлення волі терміном на 7 років.
Прокурор, потерпілий, захисник та обвинувачений просили досліджувати докази в порядку передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України. В судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового розгляду, що вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, якщо суд визнає недоцільним дослідження доказів у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.
Переконавшись у добровільній позиції учасників кримінального провадження, суд у порядку передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, допитав обвинуваченого, дослідив документи, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки фактичні обставини сторонами не оспорювалися.
Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Враховуючи показання обвинуваченого та пояснення потерпілого, суд дійшов до висновку про наявність складу вчинення обвинуваченим злочину, а вина ОСОБА_3 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна ( грабежу), вчиненого в умовах воєнного стану - доведена повністю. Його дії судом кваліфікуються за ч. 4 ст.186 КК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу ОСОБА_3 , обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, щиро розкаявся, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Вважається раніше несудимим, оскільки, згідно з ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.01.2024, його було звільнено від покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік за вироком цього ж суду у зв`язку з декриміналізацією діяння.
Обставиною що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставини, що обтяжують покарання в межах висунутого обвинувачення, які передбачені ст. 67 КК України, відсутні.
З огляду на зазначене суд не вбачає підстав для застосування ст.69 КК України.
Враховуючи вищезазначене, а також позицію прокурора, потерпілого, обвинуваченого та захисника, які не заперечували щодо призначення мінімального строку покарання у виді позбавлення волі, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе шляхом призначення мінімального строку покарання у виді позбавлення волі передбаченого санкцією зазначеної статті КК України.
Також прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Клопотання мотивував тим, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин.
Суд дослідивши матеріали справи вважає, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, не перестали існувати та виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою.
Отже з метою належної процесуальної поведінки та запобіганню ризикам переховування обвинуваченого від суду у зв`язку із призначенням суворого виду покарання у виді позбавлення волі, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили ОСОБА_3 необхідно продовжити до набрання вироком законної сили. З урахуванням вимог п.2 ч. 4 ст. 374, ч. 1 ст. 534 КПК України запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію у випадку набрання вироком суду законної сили.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Доля речових доказів має бути вирішена в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 17, 100, 124, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 62, 63 Конституції України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (зі змінами та доповненнями), суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст.186 КК України та призначити покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 09 січня 2025 року з часу затримання.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 залишити до набрання вироком суду законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання строк тримання під вартою (строк попереднього ув`язнення) ОСОБА_3 з 09 січня 2025 року до дня набрання вироком законної сили, із співвідношення одному дню тримання під вартою (попереднього ув`язнення) відповідає один день позбавлення волі.
Речові докази: дві купюри номіналом по 500 гривень - ЄЛ 2282910, ЄЛ 2282909; одна купюра 100 гривень _АД 8125249; одна купюра номіналом 50 гривень ЕД 7084995; металеві монети номіналом 10 гривень та дві по 1 гривні, які передані на зберігання потерпілому - залишити власнику ОСОБА_6 ; один квиток "Укрзалізниця" сполученням "Помічна-Знам`янка" вартістю 39,97 гривень, один квиток "Укрзалізниця" сполученням "Знам`янка-Київ" вартістю 307,88 гривень, які упаковано до крафт конверту, який опломбовано липкими стрічками "Національна поліція України" - повернути власнику ОСОБА_3 ; один оптичний диск "DVD-R" із записами на ньому відео файлами: S1340002 МР4 розміром 627 Мбт; S1340003 МР4 розміром 699,7 Мбт з фіксацією слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_6 , один оптичний диск "DVD-R" із записами на ньому відео файлами:
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1