Справа № 946/15/25
Провадження № 1-кс/946/73/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сухе Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні 1 малолітню дитину, офіційно не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001228 від 11.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в складі організованої злочинної групи, з відома її організатора та інших учасників організованої групи, будучи об`єднаним з останніми єдиним злочинним умислом на організацію та сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів та з метою особистого і організатора та інших членів організованої групи незаконного збагачення, використовуючи умови введеного в Україні воєнного стану, в порушення Правил перетинання державного кордону України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, в період 08.11.2024 сприяв незаконному переправленню через державний кордон України громадян України, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме, виконуючи відведену йому організатором даної групи роль, за вказівкою та під керівництвом останнього, надав засіб - автомобіль марки «MITSUBISHI GALANT» реєстраційний номер НОМЕР_1 , сприяв незаконному переправленню вказаних осіб через державний кордон України за наступних обставин.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 08.11.2024 ОСОБА_4 з метою незаконного переправлення групи осіб отримав від організатора інформацію про необхідність транспортування 4 осіб до державного кордону України, за що мав отримати 1000 доларів США.

Після вказаних дій ОСОБА_4 у ранковий період часу 08.11.2024 на транспортному засобі марки «MITSUBISHI GALANT» із реєстраційним номером НОМЕР_1 під`їхав у обумовлене місце біля хірургічного відділу КНП «Центральна міська лікарня Ренійської міської ради», розташованого за адресою: вул. Рибацька, 1А, м. Рені Одеської області, яке йому повідомив організатор, де до нього у автомобіль сіли ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Після чого у ранковий час 08.11.2024 у зв`язку із забезпеченням конспіративних заходів щодо неможливості викриття протиправної діяльності вказаної організованої злочинної групи, ОСОБА_4 здійснив перевезення вказаних осіб з м. Рені, автодорогою сполученням м. Рені - с. Долинське, та на відстані 1500 м від прикордонного знаку № 0780, протиправні дії ОСОБА_4 були викриті співробітниками Державної прикордонної служби України, які зупинили реалізацію протиправного умислу на протиправне переправлення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 поза пунктом прикордонного контролю.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за ознаками сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України наданням засобів, вчинене організованою групою з корисливих мотивів.

08.11.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

08.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події від 08.11.2024, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Сукупність отриманих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, та який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 09.11.2024 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 06.01.2025.

31.12.2024 року прокурор звернувся до Ренійського районного суду Одеської області з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0001228 від 11.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор, не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, може подавати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами ст. 199 КПК України.

Оскільки строк дії ухвали слідчого судді від 09.11.2024, якою застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту спливає 06.01.2025, а підготовче судове засідання не призначено, виникла необхідність у продовженні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

Захисник у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що вину не визнає, підтримав позицію захисника і не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши учасників кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001228 від 11.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

08.11.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

08.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події від 08.11.2024, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Сукупність отриманих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, та який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 09.11.2024 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 06.01.2025.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор, не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, може подавати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами ст. 199 КПК України.

31.12.2024 року прокурор звернувся до Ренійського районного суду Одеської області з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0001228 від 11.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Оскільки строк дії ухвали слідчого судді від 09.11.2024, якою застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту спливає 06.01.2025, а підготовче судове засідання не призначено, необхідним є продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 УПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Відтак, у даному кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловлено позицію, викладену у п.1 листа за №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, згідно якої, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ); при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України») тощо.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції та практики ЄСПЛ (рішення від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії», рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України»), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою та підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не порушував обов`язки за попередньо застосованим запобіжним заходом, то слідчий суддя вбачає обставини, які свідчать про те, що відносно ОСОБА_4 можливо продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що в свою чергу забезпечать виконання підозрюваним своїх обов`язків.

Крім того, слідчий суддя наголошує, що обрання запобіжного заходу не має на меті покарання підозрюваного, а обраний запобіжний захід має слугувати забезпеченням виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням ризикам, встановленим статтею 177 КПК України.

Крім цього, разом з продовженням запобіжного заходу, слід продовжити і покладені на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 199 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк не більше 60 днів, а саме до 02.03.2025 року, із забороною обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без дозволу суду залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком до 02.03.2025 року, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту припиняє свою дію 02.03.2025 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі порушення ним покладених на нього зобов`язань, до нього може бути застосована більш жорстока міра запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 06.01.2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1