справа № 515/535/23
провадження 1-кп/492/1/25
УХВАЛА

Іменем України

27 лютого 2025 року м. Арциз

Арцизький районий суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Білгород-Дністровського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про звільнення від покарання у зв`язку з декриміналізацією вчинених діянь:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лиман Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого 11 квітня 2023 року вироком Татарбунарського районного суду Одеської області за частинами 1, 2 статті 190 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, із застосуванням статті 76 КК України, -

встановив:

Білгород-Дністровський районний сектор № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області (далі - уповноважений орган з питань пробації) звернувся до суду з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробовуванням у зв`язку з декриміналізацією вчинених ним діянь.

Прокурор, представник уповноваженого органу з питань пробації, засуджений ОСОБА_3 про час та місце розгляду подання повідомлені належним чином, однак у судове засідання не з`явилися, в силу частини 5 статті 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Розглянувши подання про звільнення засудженого від покарання у звязку з декриміналізацією вчинених діянь, дослідивши матеріали особової справи відносно ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 11 квітня 2023 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 190 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі. Відповідно до статті 75 КК України ОСОБА_3 від покарання звільнений з випробуванням та іспитовим строком на один рік із застосуванням статті 76 КК України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - в разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч. 3 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 62 КК України) та 11, 13, 13-2 частини 1 статті 537 КПК України.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Про правила застосування зазначеного підходу нагадав ВС у постанові Обєднаної палати ККС від 07.10.2024 у справі №278/1566/21, де виходив з того, що статті 185, 190, 191 КК України фактично містять відсилку до статті 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна. Таким чином, ВС визначив, що кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 НМ (неоподатковуваний мінімум) безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, а цей розмір прямо не визначено в тексті кримінального закону, бо він вказаний законодавцем у статті 51 КУпАП.

Відповідно до частини 2 статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

У силу частини 1 статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Для обрахунку суми заподіяної майнової шкоди неоподатковуваний мінімум доходів громадян (н.м.д.г.) застосовується як 1 / 2 прожиткового мінімуму для працездатних громадян станом на 1 січня поточного року, тобто, щорічно змінюється Законом України про Державний бюджет України тому, на відміну від обрахунку штрафу в якості відповідальності за правопорушення - де розмір н.м. становить 17 грн. (п.5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України), - для кваліфікації кримінальних правопорушень використовується сума н.м.д.г. - яка встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної відповідною нормою ПК України (пп. 169.1.1) і дорівнює 50 % розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (в розрахунку на місяць), та враховується станом на час вчинення правопорушення, з урахуванням пп 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становив 2684 грн.

ОСОБА_3 засуджений 11 квітня 2023 року Татарбунарським районним судом Одеської області за вчинення у лютого 2023 року кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 190 КК України на суму, по-першому епізоду 500,00 грн., по другому епізоду -700,00 грн., по третьому епізоду 700,00 грн., по четвертому епізоду 700,00 грн., по п`ятому епізоду 600,00 грн., що є підставою для декриміналізації його діяння.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з декриміналізацією діянь, за яке був засуджений ОСОБА_3 , останній підлягає звільненню від призначеного судом покарання.

Керуючись частиною 2 статті 74 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд, -

постановив:

Подання Білгород-Дністровського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області - задовольнити.

ОСОБА_3 , засудженого 11 квітня 2023 року вироком Татарбунарського районного суду Одеської області за частинами 1, 2 статті 190 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, із застосуванням статті 76 КК України звільнити від призначеного покарання у зв`язку з декриміналізацією вчинених ним діянь.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області ОСОБА_1