В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченої ОСОБА_4

з участю захисника ОСОБА_5

з участю потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті Ужгороді, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002177 від 19.11.2024 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки країни Латвія, Бауського району, міста Бауска, громадянки України, тимчасово непрацюючої, з середньою освітою, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 р. строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, та діє по теперішній час.

Незважаючи на викладене, 16 листопада 2024 року близько 21 години 10 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в магазині «Меrсі», який розташований за адресою місто Ужгород, вулиця Коритнянська, будинок 35Д, побачила на касовій зоні грошові кошти у сумі 14 831 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_6 , та в цей момент у останньої виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

В подальшому ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок чужого майна, діючи з прямим умислом, скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 таємно, зі прилавку касової зони, взяла, тобто викрала грошові кошти у сумі 14 831 гривень, після чого з місця пригоди зникла у невідомому напрямку, а викраденими грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд.

Вказаними умисними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 14 831 гривень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, підтвердила обставини, викладені у обвинувальному акті.

Сторонам та іншим учасникам кримінального провадження роз`яснено, що відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти позиції сторони захисту, просив призначити обвинуваченій покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що обвинувачена повністю визнала свою вину в інкримінованих діяннях, щиро розкаялася, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне проводити дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями обвинуваченої та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченої і вважає доведеним пред`явлене обвинувачення.

Суд оцінює, що показання обвинуваченої ОСОБА_4 в повній мірі узгоджуються та відповідають суті тих подій, які викладені в обвинувальному акті, тому об`єктивних сумнівів у доведеності її вини у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у суду не має.

Суд, обмежившись допитом обвинуваченої ОСОБА_4 , її щирим визнанням вини у вчиненому приходить до висновку, що органом досудового розслідування дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України є тяжким злочином.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу винної, яка раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує відсутність обтяжуючих обставин.

З огляду на викладене, суд вбачає за належне визначити ОСОБА_4 , в покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та вважає за можливе її виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим звільнити її від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Зазначене покарання суд вважає необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 373 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України покласти нагляд за засудженою ОСОБА_4 на уповноважений орган з питань пробації за місцем її проживання.

Речові докази по справі, а саме:

?Відеозапис з камер відео спостереження магазину «Merci», що розташований за адресою місто Ужгород, вулиця Коритнянська, будинок 35Д за 16 листопада 2024 року у період часу з 20 години 30 хвилин по 21 годин 30 хвилин, який відкопійовано на оптичний диск марки «Verbatim CD-R» залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1