Дата документу 24.02.2025Справа № 554/6013/24
Провадження № 1-кс/554/325/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2025 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави надійшла вказана скарга, в якій адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 просить суд скасувати постанову старшого слідчого першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві капітана ДБР ОСОБА_5 від 18.09.2024 у кримінальному провадженні №0000221 від 11.03.2024, якою у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 від 12.09.2024 про визнання ОСОБА_4 потерпілою особою та у проведенні слідчих (розшукових) дій відмовлено.

В обґрунтування скарги вказувала, що старшим слідчим першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000221 від 11.03.2024, за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 371 КК України.

До цього вказане кримінальне провадження перебувало у слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 яке було внесено до ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.02.2024 №761/38953/23, якою зобов`язано уповноважених службових осіб ТУ ДБР у м. Києві внести відомості до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 від 24.08.2023, про вчинення працівниками СБУ, НПУ та ТУ ДБР у м. Львові кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 371 КК України, а саме: незаконного затримання 26.07.2023 (м. Кременчук Полтавської області) підозрюваного ОСОБА_4 в межах кримінального провадження №0000269 від 23.06.2023 за ч. 3 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 296 КК України та на виконання ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.07.2023 №308/10857/23, якою надано дозвіл на затримання.

На адресу першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві направлялась 12.09.2024 року ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 20.08.2024 року справа №554/6013/24 провадження №1-кс/554/6411/2024 скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим та задоволенні клопотання задоволено. Скасовано постанову старшого слідчого першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві капітана ОСОБА_5 від 23.04.2023 у кримінальному провадженні №0000221 від 11.03.2024, якою у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 від 15.04.2024 про визнання ОСОБА_4 потерпілою особою та у проведенні слідчих (розшукових) дій відмовлено.

Зобов?язано старшого слідчого першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві капітана ДБР ОСОБА_5 розглянути повторно клопотання адвоката ОСОБА_3 від 23.04.2024 року, в рамках кримінального провадження №20000221 за ч. 1 ст. 371 КК України.

Старший слідчий першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві капітан ДБР ОСОБА_5 розглянувши повторно клопотання адвоката ОСОБА_3 від 23.04.2024 року, в рамках кримінального провадження №20000221 за ч. 1 ст. 371 КК України повторно виніс постанову про відмову у визнанні потерпілим та задоволення клопотання від 18.09.2024 року.

З?явившись на допит 12 листопада 2024 року ОСОБА_4 був допитаний слідчим ОСОБА_5 в якості свідка та повідомлено, що вдруге було винесено постанову про відмову від визнання ОСОБА_4 потерпілим.

Оскаржувану постанову було отримано на руки 12.11.2024 року, про що мається відповідна відмітка на екземплярі, що міститься в матеріалах справи, та того ж числа 12.11.2024 року оскаржувану постанову було отримано поштою.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, немає жодного належного обґрунтування, що діями працівників, які виконували ухвалу слідчого суді та як наслідок затримали підозрюваного ОСОБА_4 завдано моральну, фізичну або майнову шкоду, та в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які б підтверджували відповідні обставини.

З тих же самих підстав була вже оскаржена попередня постанова слідчого ОСОБА_5 про відмову визнання потерпілим ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню. Скарга сторони захисту була задоволена, а отже ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 20.08.2024 року справа №554/6013/24 провадження №1-кс/554/6411/2024 залишилась без виконання.

Вказане рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим та відмові в задоволенні клопотання є незаконним та таким, що підлягає беззаперечному скасуванню.

Адвокат в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність і у відсутність скаржника, просила скаргу задовольнити.

Слідчий будучи належним чином повідомленим про день час та місце розгляду скарги у судове засідання не з`явився.

Дослідивши зміст скарги та надані докази, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Старшим слідчим першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000221 від 11.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 371 КК України.

18.09.2024 року постановою слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 відмовлено у визнання потерпілим.

Вказану постанову заявник вважає протиправною у зв`язку з чим звернулася до суду з вказаною скаргою.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частинами 1,2статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (частина 1статті 26 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено частиною 1статті 303 Кримінального процесуального кодексу України(надалі«КПК України»).

Вимоги, зазначені заявником не входять до переліку дій, рішень чи бездіяльності, визначених ст. 303 КПК України та виходять за межі повноважень слідчого судді, визначені кримінально-процесуальним законодавством.

Відповідно до вимог процесуального закону на даній стадії досудового розслідування до компетенції слідчого судді не входить повноваження щодо здійснення правової кваліфікації кримінального правопорушення та зобов`язання слідчого змінити правову кваліфікацію злочину, оскільки це суперечитиме принципу дискреційності повноважень органу досудового розслідування, до компетенції якого входить вирішення даного питання (щодо правової кваліфікації злочину).

Частиною 2 статті 301 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Згідно ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги.

Керуючись ст.ст.220,303,306,307,309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим - задовольнити .

Скасувати постанову старшого слідчого першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві капітана ДБР ОСОБА_5 від 18.09.2024 у кримінальному провадженні №0000221 від 11.03.2024, якою у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 від 12.09.2024 про визнання ОСОБА_4 потерпілою особою та у проведенні слідчих (розшукових) дій відмовлено.

Зобов`язати старшого слідчого першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві капітана ДБР ОСОБА_5 розглянути повторно клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 12.09.2024р., в рамках кримінального провадження №0000221 від 11.03.2024 за ч. 1 ст. 371КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1