ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/181/25

Провадження № 1-кп/568/53/25

26 лютого 2025 року м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Радивилів кримінальне провадження №0000631по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Кургани Березнівського району Рівненської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, одруженої, фізичної особи-підприємця, на утриманні якої перебуває одна неповнолітня особа, осіб непрацездатного віку на утриманні немає, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , являючись суб`єктом господарської діяльності (основний вид господарської діяльності, роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, маючи ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями), маючи прямий умисел на незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою а також збут підакцизних товарів - незаконно виготовлених алкогольних напоїв, порушуючи вимоги законодавства України про виробництво та обіг підакцизних товарів, до яких, згідно з вимогами п.215.1 ст.215 Податкового кодексу України, відносяться алкогольні напої, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», п. 7 ст. 7, п. 9 ст. 9 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», усвідомлюючи суспільно протиправний характер свого діяння, маючи намір займатися діяльністю, спрямованою на реалізацію незаконно виготовлених алкогольних напоїв, які не відповідають вимогам та стандартам, що затверджені і зареєстровані у встановленому законодавством порядку, нормативних документів, що діють в Україні, без сплати акцизного податку, в порушення вимог п. п. 222.1.3 п.222.1 ст.222, п.226.1, п.226.2, п.226.6, п.226.9 ст.226, п.228.9 ст.228 Податкового кодексу України, які передбачають обов`язки сплати акцизного податку суб`єктами господарювання при торгівлі підакцизними товарами, забезпечення маркування алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць марками акцизного податку встановленого зразка, що є умовою продажу таких товарів, та встановлюють відповідальність продавців таких товарів, для досягнення своєї злочинної мети, направленої на особисте збагачення, шляхом збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, свідомо й достовірно знаючи про факти незаконності їх виготовлення, за видом та відмінними ознаками вчинила кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, не пізніше листопада 2024 року (більш точної дати досудовим слідством встановити не вдалося), ОСОБА_3 , з метою отримання прибутку придбала в ОСОБА_6 , будучи обізнаною про те, що алкогольні напої виготовлені не в заводських умовах, без будь-яких супроводжуючих документів, що підтверджують походження та якість придбаної продукції, незаконно виготовлені алкогольні напої в скляних пляшках об`ємом 0,5 літра кожна, згідно етикеток горілка «Absolute Standart», в кількості 40 пляшок за ціною 60 гривень за пляшку та незаконно виготовлені алкогольні напої в скляних пляшках об`ємом 0,5 літра кожна згідно етикеток горілка «Улюблена VODKA», в кількості 40 пляшок за ціною 45 гривень, які ОСОБА_6 привіз на її замовлення у магазин за адресою: АДРЕСА_2 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 зберігала з метою збуту та збувала вищевказані незаконно виготовлені алкогольні напої, придбані у ОСОБА_6 , у магазині за адресою: АДРЕСА_2 , де вона здійснює свою господарську діяльність.

Так, 06.11.2024 близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_3 , з метою отримання прибутку від продажу незаконно виготовлених алкогольних напоїв, перебуваючи у магазині за адресою: АДРЕСА_2 збула ОСОБА_7 дві пляшки незаконно виготовлених алкогольних напоїв, які знаходилися в скляних пляшках об`ємом 0,5 літра кожна згідно етикеток горілка «Улюблена VODKA», та горілка «Absolute Standart» за ціною 75 гривень за пляшку.

Решту придбаної в ОСОБА_6 незаконно виготовлено алкогольної продукції ОСОБА_3 , зберігала з метою збуту та збувала в магазині за адресою: АДРЕСА_2 невстановленим покупцям до 13 години 37 хвилин 21.11.2024, а саме до моменту проведення обшуку працівниками правоохоронного органу.

В період з листопада 2024 року (більш точної дати досудовим слідством встановити не вдалося) по 13 годину 37 хвилин 21 листопада 2024 року ОСОБА_3 збула у магазині за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_7 та невстановленим покупцям незаконно виготовлені алкогольні напої в скляних пляшках об`ємом 0,5 літра кожна згідно етикеток горілка «Absolute Standart», в кількості 40 пляшок за ціною 75 гривень за пляшку, незаконно виготовлені алкогольні напої в скляних пляшках об`ємом 0,5 літра кожна згідно етикеток горілка «Улюблена VODKA», в кількості 40 пляшок за ціною 75 гривень за пляшку (80 пляшок на загальну суму 6000 грн.).

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 204 КК України, тобто незаконне придбання з метою збуту, зберігання з метою збуту та збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв.

Під час досудового розслідування кримінального провадження 30 січня 2025 року між сторонами кримінального провадження було укладено угоду про визнання винуватості. Вказана угода була надіслана до суду разом з обвинувальним актом.

Відповідно до умов угоди, обвинувачена ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнала під час досудового розслідування свою винуватість у вчиненому діянні та зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.

Згідно вказаної угоди, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст. 204 КК України у вигляді штрафу у розмірі 6 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 (сто дві тисячі) гривень, з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

Сторонам угоди, судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, згідно з ч. 2 ст. 473 КПК України, а також про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Прокурор вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене покарання. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, прокурору відомі та зрозумілі.

Обвинувачена ОСОБА_3 в присутності захисника свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, беззастережно, суду пояснила, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, покарання, яке буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом. Просила затвердити угоду про визнання винуватості, яку вона уклала добровільно.

Захисник обвинуваченої, адвокат ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду, оскільки зміст останньої відповідає інтересам його підзахисної.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченою про визнання винуватості.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Покарання, яке узгоджено сторонами угоди, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також суд враховує, що покарання визначено з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України, а ОСОБА_3 у судовому засіданні однозначно заявила, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Таким чином, при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Частиною 5 статті 469 КПК України визначено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За таких обставин, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, та затвердження угоди про визнання винуватості.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами покарання.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_3 не застосовувався.

Відповідно до ст. 124 КПК України, з обвинуваченої підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів при проведенні експертизи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 368, 369, 370, 373-374, 468-470, 472-475 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 30.01.2025 року прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідування обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000631 від 27.01.2025 року.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі шість тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 грн (сто дві тисячі) гривень 00 копійок з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням: судової експертизи №СЕ-19/118-24/13709-ФХД від 02.12.2024 р. у розмірі 3 979 (три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 50 коп.

Речові докази у справі, а саме:

- відеореєстратор HDVR Partizan ADM-44U s/n20190410.44.1143.1280 чорного кольору з кабелем живлення, який належить ОСОБА_3 повернути власнику.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1