07.03.2025
Справа № 642/592/25
Провадження № 1-р/642/11/25
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.03.2025 м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова у складі
головуючого судді Балабая С.С.,
за участю секретаря судового засідання Хазикової В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання заступника начальника СУ ГУНП в Харківській області Світлани Котик про вирішення долі речових доказів по кримінальній справі № 57110110,
В провадження Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання заступника начальника СУ ГУНП в Харківській області Світлани Котик про вирішення долі речових доказів по кримінальній справі № 57110110.
Клопотання обґрунтовано тим, що відповідно до інформації УФБЗО ГУНП в Харківській області, на зберіганні ГУНП в Харківській області по вказаній кримінальній справі перебувають речові докази, а саме грошові кошти в сумі 850 гривень, вилучені у ОСОБА_1 , однак їх доля не вирішена судом під час винесення постанови.
На підставі викладеного просила розглянути можливість уточнення постанови суду від 06.05.2011, в частині вирішення долі речових доказів.
В судове засідання учасники кримінального провадження не з`явились, належним чином були повідомлені про дату та час розгляду заяви.
Згідно з пунктом 7 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, оперативно-розшукові заходи, слідчі та процесуальні дії, розпочаті до дня набрання чинності цим Кодексом, завершуються у порядку, який діяв до набрання ним чинності.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 81 КПК України (в редакції 1960 року) питання про речові докази вирішується вироком, ухвалою чи постановою суду або постановою органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття справи, при цьому, гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом, передаються в доход держави.
Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 81 КПК України 1960 року, гроші, цінності та інші речі, які були об`єктом злочинних дій, повертаються їх законним володільцям, а якщо їх не встановлено, то ці гроші, цінності та речі переходять у власність держави.
Так, згідно з частиною 1 статті 409 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року, питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.
Згідно пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироку» від 21 грудня 1990 року № 11, у порядку, передбаченому статтею 411 КПК України, суди вправі вирішувати такі питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків: про долю речових доказів, якщо її не вирішено вироком суду.
З матеріалів справи вбачається, що постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 06.05.2011 по справі № 2024/1-484/11 мовою оригіналу: «Уголовное дело по обвинению ОСОБА_2 по ст. 286 ч. 1 УК Украины производством прекратить, освободив его от уголовной ответственности в связи с примирением с потерпевшим».
Відповідно до довідки про рух кримінальної справи вбачається, що речові докази відсутні. Одночасно встановлено, що постановою від 26.03.2011 стосовно обвинуваченого ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді застави, мовою оригіналу: «Избрать в качестве меры пресечения в отношении подозреваемого (обвиняемого) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залог, о чем ему объявить под расписку в настоящем постановлении. Залог в размере пятидесяти не облагаемых налогом минимумов доходов граждан, подлежит внесению залогодателем на депозит ГУМВД Украины в Харьковской области.»
Відповідно до квитанції № 003161 від 28.03.2021 ОСОБА_3 була внесена застава в розмірі 850 грн
З наведеного вбачається, що при постановленні вироку судом питання щодо долі речових доказів, а саме грошових коштів в сумі 850 гривень, вилучені у ОСОБА_1 , не вирішувалось, оскільки останні є заставою. Відповідно до частини 7 статті 154-1 КПК України (в редакції 1960 року), питання про повернення застави заставодавцю вирішується судом при розгляді справи.
Таким чином, в матеріалах кримінальної справи відсутні речові докази, а в клопотанні ставиться питання щодо долі речових доказів, а саме грошових коштів в сумі 850 гривень, вилучені у ОСОБА_1 , суд вважає, що дане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки внесення змін до ухваленого вироку не входить до повноважень суду першої інстанції.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що клопотання заступника начальника СУ ГУНП в Харківській області Світлани Котик про вирішення долі речових доказів по кримінальній справі № 57110110 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись статтями 81, 409, 411 КПК України 1960 року та статтями 537,539 КПК 2013 року, суд,
п о с т а н о в и в:
у задоволенні клопотання заступника начальника СУ ГУНП в Харківській області Світлани Котик про вирішення долі речових доказів по кримінальній справі № 57110110 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи діб, з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя С.С. Балабай