Номер провадження: 11-сс/813/37/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 11.09.2024 якою було відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, у к/п №0000212 від 28.07.2022

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, у к/п №0000212 від 28.07.2022.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді заявник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною з таких підстав:

- слідчий суддя прийшов до необґрунтованого висновку про те, що прокурор не мав обов`язку у порядку, передбаченому ст. 36 КПК України розглядати його скаргу;

- практика слідчий суддів Приморського райсуду м. Одеси є неузгодженою, оскільки зокрема за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, було відкрито провадження;

Посилаючись на викладені обставини, заявник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 11.09.2024 та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд його скарги у Приморському райсуді м Одеси іншим слідчим суддею.

У судовому засіданні апеляційного суду заявник ОСОБА_6 підтримав свою апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити, водночас прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 направив на адресу апеляційного суду письмові заперечення, в яких просив апеляційну скаргу залишити без задоволення та розглядати її за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Аналізуючи зміст оскаржуваної ухвали слідчого судді, апеляційний суд доходить висновків про те, що вона вищевказаним вимогам кримінального процесуального закону відповідає з огляду на таке.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є серед іншого щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Водночас, згідно з висновками Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Як вбачається з матеріалів, наданих апеляційному суду, заявник ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси зі скаргою на бездіяльність прокурора, яка полягає у невиконанні ним обов`язків передбачених ст. 36 КПК України та просив зобов`язати прокурора-процесуального керівника у к/п №0000212 від 28.07.2022 виконати вимоги ст. 2, ч. 2, п.п. 1, 2, 3, 4, 7, 8 ст. 36 КПК України; слідчих суддів Приморського районного суду м. Одеси вивчити главу 26 КПК України, ст. 36 КПК України, перед тим як ухвалювати рішення; слідчих суддів Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 негайно розглянути його скарги в порядку глави 26 КПК України, та заявити собі самовідводи від розгляду вказаних скарг, оскільки у нього недовіра до них.

Зокрема, ОСОБА_6 вказує на те, що у своїй скарзі до Одеської обласної прокуратури, яка була подана 19.08.2024 він просив встановити прізвище слідчого ДБР, який проводить досудове розслідування та скасувати незаконну постанову про закриття к/п №0000212 від 28.07.2022 та призначити іншого слідчого у вказаному к/п.

На підставі аналізу матеріалів, які надійшли до апеляційного суду вбачається, що матеріали к/п №0000212 від 28.07.2022 за ч. 1 ст. 357 КК України 17.08.2022 були об`єднані із к/п №0000181 від 14.03.2016 за ч. 1 ст. 364 КК України. Досудове розслідування вказаного к/п проводилося слідчим 2 СВ (із дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_13 .

У подальшому, 15.12.2022 слідчим ДБР ОСОБА_13 було прийнято рішення про закриття к/п №0000181 від 14.03.2016 на підставі п.2) ч.1 ст. 284 КПК України. Копія зазначеної постанови слідчого була направлена до ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1».

Надалі, за результатами численних звернень ОСОБА_6 , в тому числі від 19.08.2024, начальником відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_14 йому 30.08.20024 була надана письмова відповідь із роз`ясненням порядку оскарження постанови слідчого 15.12.2022 та повторно направлена копія вищезазначеної постановити про закриття к/п №0000181 від 14.03.2016.

В судовому засіданні апеляційного суду заявник ОСОБА_6 не заперечував факт отримання ним відповіді прокурора на його скаргу від 19.08.2024, водночас заявив, що вона є нікчемною.

Так, відповідно до зазначеного листа прокурора ОСОБА_15 , заявник ОСОБА_6 , був повідомлений про те, що процесуальний керівник у к/п №0000181 від 14.03.2016 погодився із рішенням слідчого ДБР про закриття зазначеного кримінального провадження.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

У цьому контексті апеляційний суд зауважує на тому, що за приписами ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до п.7) ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих.

Відтак, скасування постанов слідчого відносить до дискреційних повноважень прокурора, наданих йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову діяльність з вирішення у визначених законом випадках правових питань.

Окрім того, на переконання колегії суддів, бездіяльність, яка підлягає оскарженню передбачає чотири обов`язкові ознаки:

1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію,

2) процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк,

3) з клопотанням про здійснення процесуальної дії звернувся суб`єкт, що має на це право;

4) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, з огляду на те, що процесуальна дія у вигляді письмової відповіді прокурора ОСОБА_6 з приводу розгляду його скарги, у тому числі на постанову слідчого про закриття кримінального провадження була вчинена, апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді з приводу того, що зазначена заявником бездіяльність прокурора оскарженню не підлягає.

При цьому, посилання заявника ОСОБА_6 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 25.09.2024 (справа №11-сс/813/1366/24) та на рішення слідчого судді, постановлене за результатами розгляду його скарги колегія суддів визнає нерелевантним, оскільки там йдеться вочевидь про інші обставини, а саме про бездіяльність прокурора, яка полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою від 26.12.2023.

Колегія суддів також звертає увагу заявника ОСОБА_6 , що викладені в його скарзі вимоги щодо зобовязання слідчих суддів Приморського районного суду м. Одеси вивчити главу 26 КПК України, ст. 36 КПК України та негайно розглянути його скарги виходять за межі компетенції апеляційного суду у цьому провадженні та можуть були адресовані до ВККСУ та ВРП.

Водночас, апеляційний суд роз`яснює заявнику ОСОБА_6 про його право оскаржити постанову слідчого ДБР ОСОБА_13 від 15.12.2022 про закриття к/п №0000181 від 14.03.2016 в порядку п. 3 ч.1 ст. 303, ст. 306 КПК України до слідчого судді місцевого суду.

Відповідно до положень п. 1) ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги заявника ОСОБА_6 та скасування законної ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст.ст. 24, 36, 214, 303, 309, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.09.2024, якою було відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, у к/п №0000212 від 28.07.2022 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3