Справа № 308/548/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000371, відомості про яке 23.07.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 361, ч. 2 ст. 369-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000371, відомості про яке 23.07.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 361, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що окремі службової особи МП «Крокус МГ», , а саме: навчального центру «Шафран», маючи допуск до системи НАІС та будучи користувачами електронного ключа «Алмаз-1К», здійснюють внесення у вищевказану систему недостовірну інформацію щодо проходження учнями практичних занять у автошколі, що фактично не відповідає дійсності.

Також встановлено, що керівник вищевказаного центру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою власного незаконного збагачення, організував корупційну схему, до якої залучив своїх підлеглих працівників, а саме: завідувача навчальної частини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка здійснює збір навчальних груп, перевірку маршрутних листів та формує розклад робочих годин, планів, графіки практичних занять спеціалістів, які працюють в даній автошколі.

Остання здійснює контроль за навчальним процесом та спільно зі спеціалістами, які працюють у вказаному закладі, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вносять фіктивну інформацію щодо проходження учнями практичних занять, погоджену з керівником ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідної системи НАІС.

03.04.2025 в квартирі АДРЕСА_1 , проведено обшук, де було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Redmi», модель «Note 11S», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПРАТ «ВФ Україна», а саме з номером НОМЕР_3 .

03.04.2025 у кримінальному провадженні винесено постанову про визнання речовими доказами вилученого під час проведення вищевказаного обшуку.

На підставі наведеного, прокурор просить накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 03.04.2025 в квартирі АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Redmi», модель «Note 11S», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПРАТ «ВФ Україна», а саме з номером НОМЕР_3 .

Прокурор в судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву, згідно з якою просить клопотання про арешт майна проводити без його участі, клопотання задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд без його участі, клопотання розглянути на розсуд суду.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження №0000371, сформованим станом на 04.04.2025 року, підтверджується, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2024 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 361, ч. 3 ст.369-2 КК України.

Згідно з протоколом обшуку від 03.04.2025, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Redmi», модель «Note 11S», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПРАТ «ВФ Україна», а саме з номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 , який упакований до спеціального пакету НПУ PSP2151031.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_8 від 03.04.2025 вищевказані вилучені речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

До матеріалів справи додано також рапорт від 21.03.2025; витяг з Державної міграційної служби України; копію ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №308/4536/25 від 31.03.2025.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Дослідивши подані докази, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, а також те, що може бути виконане завдання арешту, передбачене ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, а саме: мобільний телефон марки «Redmi», модель «Note 11S», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПРАТ «ВФ Україна», а саме з номером НОМЕР_3 , враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, його перебування на зберіганні у третіх осіб створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своє чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України, мету накладання арешту збереження речових доказів, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000371, відомості про яке 23.07.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 361, ч. 2 ст. 369-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: на мобільний телефон марки «Redmi», модель «Note 11S», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПРАТ «ВФ Україна», а саме з номером НОМЕР_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1