Справа № 141/9/22
Провадження №11-кп/801/338/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000276, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 28.08.2021 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_10 , захисників обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокатів ОСОБА_11 та ОСОБА_8 на вирок Оратівського районного суду Вінницької області від 19 грудня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Коритня Монастирищенського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого начальником бригади у ТОВ «Інжинірингова компанія «Гіпер», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом обставини.

Вироком Оратівського районного суду Вінницької області від 19 грудня 2024 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Початок строку покарання ухвалено рахувати з дня затримання на виконання вироку, який набув законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 2402 (дві тисячі чотириста дві) гривні 68 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_12 100000 (сто тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди та 11000 (одинадцять тисяч) гривень процесуальних витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги.

Вирішено питання про заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна та долю речових доказів.

Судом установлено, що ОСОБА_7 28.08.2021 приблизно о 00:00 годин в порушення пп. «а» п. 2.3. Правил дорожнього руху України, згідно з яким водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу, рухаючись в селі Балабанівка по вулиці Центральній Оратівської ТГ Вінницької області у напрямку сел Фронтівка технічно несправним мотоциклом марки «ИЖ-Планета 4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки у ньому передня гальмівна система мотоцикла знаходиться в технічно несправному та непрацездатному стані через відсутність приводу гальмівного механізму переднього колеса, яку ОСОБА_7 мав можливість виявити шляхом візуального огляду перед початком руху та шляхом своєчасного проведення технічного огляду мотоцикла, в порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно якого «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», виявивши об`єктивно перед собою перешкоду у вигляді пішоходів, не вживши заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного її об`їзду, продовжив рух та допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які рухалися по правому краю проїзджої частини в попутньому напрямку, внаслідок чого останні отримали різного роду тілесні ушкодження.

Так, ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку І-го ступеню; забою шийного відділу хребта, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я та внутрішньосуглобового перелому нігтьової фаланги першого пальця лівої ступні без зміщення, що не був небезпечним для життя в момент спричинення і не супроводжувався загрозливими для життя явищами, відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості, оскільки спричинив тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я, що підтверджується висновком експерта № 128 від 08.12.2021.

У свою чергу ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка була небезпечною для життя в момент спричинення через наявність переломів кісток склепіння черепа, тому належить до тяжких тілесних ушкоджень та закритого уламкового перелому середньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням, яке належить до тілесного ушкодження середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинив тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я, що підтверджується висновком експерта № 129 від 08.12.2021.

У ситуації, яка склалась, у прямому причинному зв`язку із подією ДТП стало невиконання водієм мотоцикла «ИЖ-Планета 4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 вимог п. 12.3 ПДР, що підтверджується висновками експертів № СЕ-19/Т02-21/15123-ІТ від 01.11.2021 та № СЕ-19/102-21/16485-ІТ від 29.11.2021.

Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілим середньої тяжкості та тяжке тілесне ушкодження.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали.

У апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_10 ставиться питання про скасування вироку Оратівського районного суду Вінницької області від 19 грудня 2024 року в частині призначення покарання через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить призначити основне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не врахував тяжкість кримінального правопорушення, який відноситься до тяжких злочинів, а також особу обвинуваченого, який вину визнавав лише частково намагаючись перекласти вину на потерпілих. Також на момент ухвалення вироку ОСОБА_7 не у повній мірі відшкодував завдану шкоду, не просив пробачення у потерпілих.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_11 ставиться питання про зміну вироку Оратівського районного суду Вінницької області від 19 грудня 2024 року в частині призначення покарання через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Просить звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України з випробуванням встановивши іспитовий строк три роки.

Апеляційна с карга мотивована тим, що місцевим судом не враховано пом`якшуючі обставини - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. На переконання захисника суд також не врахував особу винного, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується за місцем роботи, відшкодував завдану шкоду. Не враховано також висновок органу пробації про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства. Окрім того звертає увагу на неврахування судом показань окремих свідків, які суперечать доводам сторони обвинувачення, а також на недопустимість висновку судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_14 в частині визначення тяжкості отриманих тілесних ушкоджень, оскільки під час її проведення використані копії медичних документів.

У своїй апеляційній скарзі захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 також ставить питання про зміну вироку місцевого суду в частині призначення покарання через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості та просить звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України з випробуванням встановивши іспитовий строк три роки.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не взяв до уваги особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має позитивні плани на майбутнє, оскільки проживає у цивільному шлюбі та має намір створити сім`ю та спільно виховувати дитину, також вжив заходів до відшкодування завданої правопорушенням шкоди. На переконання захисника місцевий суд також не врахував пом`якшуючих обставин - щирого каяття та добровільного відшкодування шкоди. Окрім цього вказує не те, що судом не взято до уваги порушення пішоходами (потерпілими) правил безпеки дорожнього руху, оскільки останні у темну пору доби перебували на проїзній частині без світлоповертальних засобів. Також на переконання захисника під час проведення слідчого експерименту допущені порушення у його проведенні, протокол не відповідає установленому зразку, а відомості щодо встановленої видимості пішохода є невірними.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат підтримали доводи апеляційних скарг сторони захисту з підстав, викладених в них та просили задовольнити. При цьому просили не враховувати доводи апеляційних скарг в частині недопустимості висновків судово-медичної експертизи та результатів, отриманих під час проведення слідчої дії (слідчого експерименту). Додатково пояснили, що на момент апеляційного розгляду обвинувачений повністю відшкодував завдану шкоду потерпілому ОСОБА_12 .

Представник потерпілого ОСОБА_12 - адвокат ОСОБА_9 підтвердив факт повного відшкодування обвинуваченим моральної шкоди та не заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту вважаючи вирок суду, у тому числі в частині призначення покарання законним і обґрунтованим. Також прокурора ОСОБА_10 до початку апеляційного розгляду подав відмову від апеляційної скарги, що відповідно до ст. 403 КПК України має наслідком закриття апеляційного провадження у цій частині.

Інші учасники будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду не з`явились, заяв про поважність причин неприбуття до суду не подавали. Такі обставини відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджають проведенню апеляційного розгляду.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги захисників обвинуваченого підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційних скаргах не заперечуються і перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Доводи апеляційних скарг захисників в частині призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості (є явно несправедливим) суд вважає обґрунтованими з огляду на таке.

Загальні засади призначення покарання.

Відповідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 52 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За приписами ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року) та «Фрізан проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Суд зазначав, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Таким чином кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести, та з іншої сторони такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів.

Також необхідно зазначити, що Верховним Судом 01.02.18 у справі №634/609/15-к (провадження 51-658км17) визначено поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка за визначенням охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Окрім наведеного ККС ВС у постанові від 09.10.2018 (справа 756/4830/17-к) дійшов висновку, що термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Підстави звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника щодо неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність (можливості звільнення від відбування покарання з випробуванням), суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити про таке.

Частиною першою статті 75 КК України визначено, якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільненні від відбування покарання з випробуванням.

Підстави звільнення особи від відбування покарання з випробуванням визначив також Верховний Суд в постанові від 19.07.2018 (справа №755/6254/17), де зазначив, що згідно з законом ст. 75 КК України може бути застосована в тому разі, коли при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, оскільки звільнення з випробуванням має на меті настання позитивних змін в особистості засудженого та створення в нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві.

Іншими словами, умовою звільнення від відбування покарання з випробуванням є наявність таких соціальних чинників, які б давали суду підставу дійти висновку про виправлення і перевиховання без відбування покарання.

Як установив суд першої інстанції, ОСОБА_7 вчинив необережне тяжке кримінальне правопорушення, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює начальником бригади у ТОВ «Інжинірингова компанія «Гіпер», за місцем проживання та роботи характеризується позитивно. Також місцевий суд установив, що відповідно до висновків органу пробації наданих у досудовій доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеку для суспільства (у т.ч. для окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень: участь у виховних заходах; проведення індивідуально-профілактичної роботи спільно з правоохоронними органами; здійснення нагляду за його поведінкою. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, уповноважений орган з питань пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України (не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації).

Однак місцевий суд також зазначив про відсутність обставин, які як обтяжують, так і пом`якшують покарання.

Так, виходячи із системного тлумачення законодавства і судової практики, щире каяття означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Про щирість каяття особи свідчить і поведінка засудженого після вчинення злочину. Якщо особа добровільно відшкодовує завдані збитки або усуває завдану шкоду, такі дії об`єктивно підтверджують щире каяття особи.

У цьому провадженні місцевим судом будо встановлено, що ОСОБА_7 до ухвалення вироку повністю відшкодував завдану шкоду потерпілому ОСОБА_13 , а також повністю відшкодував майнову та частково моральну шкоду потерпілому ОСОБА_12 .

Натомість до початку апеляційного розгляду обвинувачений повністю відшкодував потерпілим як майнову так і моральну шкоду, що підтвердив у судовому засіданні представник потерпілого та просив врахувати як обставину, яка пом`якшує покарання та дає підстави для звільнення особи від відбування покарання з випробуванням.

Окрім того ОСОБА_7 повністю визнав провину та заявив, що шкодує про вчинене.

Таким чином під час апеляційного розгляду установлено обставини, які пом`якшують покарання - відшкодування завданої шкоди та щире каяття.

Такі дані про особу обвинуваченого у сукупності з встановленими обставинами провадження та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення дають суду підстави для звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Окрім цього звільняючи особу від відбування покарання з іспитовим строком, на ОСОБА_7 необхідно покласти обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п. 2, ч. 3 ст. 76 КК України. Покладення на обвинуваченого обов`язків, які передбачають комплекс заходів, спрямованих на корекцію соціальної поведінки або її окремих проявів, формування соціально сприятливих змін особистості, які можливо об`єктивно перевірити, в повній мірі здатні забезпечити виправлення і перевиховання обвинуваченого без відбування покарання.

Керуючись ст. 403, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_10 у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги.

Апеляційні скарги захисників обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокатів ОСОБА_11 та ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Оратівського районного суду Вінницької області від 19 грудня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000276, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 28.08.2021 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України змінити в частині призначення покарання через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду Касаційної інстанції (Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду) протягом трьох місяців з дня проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: