Справа № 756/716/24
Номер провадження № 1-кп/756/954/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження, внесеного 18.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015, у частині обвинувачення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шолданешти, Республіка Молдова, громадянина Республіки Молдова, який не зареєстрований на території України та проживає за адресою АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 1, 2 ст. 360 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1.1. У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває на розгляді судове провадження, яке складається з об`єднаних кримінальних провадженнях, внесених 04.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003802 та 18.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 1, 2 ст. 360 КК України.

1.2. На стадії судового розгляду стороною захисту заявлено клопотання про закриття кримінального провадження, в частині обвинувачення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

2. Позиції сторін кримінального провадження.

2.1. В обґрунтування клопотання захисник ОСОБА_6 посилається на те, що на час судового розгляду набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким визначено інший розмір задля розмежування дрібної крадіжки та крадіжки. А отже, наразі дії обвинуваченого кваліфікуються як дрібна крадіжка, що є підставою для закриття кримінального провадження № 0000015 в частині обвинувачення за ч. 4 ст.185 КК України, ураховуючи положення статті 5 КК України, а також положення статей 284, 479-2 КПК України.

2.2. Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав клопотання захисника, просив його задовольнити, пояснив, що йому зрозумілі наслідки закриття кримінального провадження за вказаних захисником та роз`яснених судом (нереабілітуючих) підстав.

2.3. У судовому засіданні прокурори не заперечували щодо задоволення заявленого стороною захисту клопотання.

2.4. Представник потерпілого в судовому засіданні не прибув, повідомлявся належним чином, однак було подано до суду клопотання про розгляд кримінального провадження без участі представника потерпілого.

3. Установлені судом обставин із посиланням на докази, мотивів з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

3.1. 09.08.2024 набув сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Зокрема, указаним законом викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, де частинами 1, 2 визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2024 складає 3 028 грн 00 коп. А отже, сума соціальної пільги у 2024 році становить 1 514 грн 00 коп. (3 028 грн : 50% = 1 514 грн 00 коп.).

Це вказує, що для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розмір штрафу як покарання) неоподатковуваний мінімум у 2024 року становить 1 514 грн 00 коп., а в 2023 році становив 1 342 грн 00 коп.

Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2024 складає 3028 грн 00 коп., а станом на 01.01.2023 складав 2 684 грн 00 коп., тоді як на час інкримінованих подій у 2023 році розмір дрібної крадіжки складав 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що відповідно складало 268 грн 40 коп. (0,2 х (50% : 2 684)).

3.2. Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

3.3. Як видно з обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного 18.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, зокрема повторному таємному викраденні чужого майна (крадіжці), учиненій в умовах воєнного стану, яка мала місце 21.09.2023 у сумі 2590 грн 92 коп.

3.4. Аналізуючи положення Закону (пункти 3.1., 3.2.), слід дійти висновку, що відбулась втрата чинності закону (часткова декриміналізація), шляхом прийняття нового закону і відповідно визначення нових меж (розмежування) між адміністративним правопорушенням (дрібної крадіжки) та кримінальним правопорушенням (крадіжки), бо наразі не є кримінально карним діянням - викрадення чужого майна, вартість якого становить до 3028 грн 00 коп.

3.5. З цих підстав, ураховуючи положення статті 5 КК України, судом має бути прийнято рішення в порядку, передбаченому п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, бо вартість викраденого майна відповідно до обвинувального акту менша, ніж верхня межа для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

А отже, ураховуючи наявність згоди обвинуваченого, клопотання захисника підлягає задоволенню, а кримінальне провадження № 0000015 в частині обвинувачення за епізодом від 21.09.2023 закриттю через втрату чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

3.6. Суд наголошує, що закриття кримінального провадження з підстав, які передбачені п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, за своїм змістом, не є підставами, які реабілітують особу, а отже і відсутні підстави для роз`яснення обвинуваченому положень Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Керуючись статтями 7, 100, 124 - 128, 284, 350, 369-372, 376, 395, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження, внесеного 18.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015, у частині обвинувачення за епізодом від 21 вересня 2023 року ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження, яке внесене 18.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 щодо ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК - у частині обвинувачення за епізодом від 21 вересня 2023 року - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскарженою до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва.

Суддя ОСОБА_1