Провадження №1-кп/751/38/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новозаводського районного суду міста Чернігова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003579 від 05.11.2024, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Чернігова, з вищою освітою, працюючої на посаді кондуктора в КП «Чернігівське тролейбусне управління», не одруженої, не маючої на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої в силу ст. 89 КК України

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі:

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3

без участі потерпілої

без участі захисника

В С Т А Н О В И В:

30.10.2024 близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в тролейбусі № 9, який рухався від зупинки Г. Чорнобиля до зупинки вулиця Тичини (точне місце органом досудового розслідування не встановлено), знайшла банківську картку № НОМЕР_1 , відкриту в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_6 , яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п. 56 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» є офіційним документом, тобто електронним платіжним засобом доступу до банківського рахунку № НОМЕР_2 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_6 , яку залишила собі, з метою подальшого використання в корисливих цілях, таким чином ОСОБА_3 привласнила вказану банківську картку.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України, а саме привласнення офіційного документу з корисливих мотивів.

В подальшому, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів ОСОБА_6 , 31.10.2024 близько 17 год. 34 хв. ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, будучи достеменно обізнаною, про те що починаючи з 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжено, перебуваючи в приміщенні магазину «Bierwelle», який розташований за адресою: вул. Народного Руху буд. 2А, м. Чернігів, шляхом вільного доступу, використовуючи раніше привласнену банківську картку № НОМЕР_1 до банківського рахунку № НОМЕР_2 з чіпом, держателем якої являється ОСОБА_6 , без дозволу та відома останньої, через безконтактний платіжний термінал (POS термінал), з використанням безконтактної технології «PayPass» здійснила операцію з розрахунку за товари, придбані для задоволення власних потреб, таким чином таємно викрала грошові кошти в сумі 187 грн., що належать ОСОБА_6 .

Далі, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів ОСОБА_6 , 31.10.2024 в період часу з 18 год. 14 хв. по 18 год. 30 хв. ОСОБА_3 під час дії воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи в приміщенні магазину «SHOP TIUTIUN VYROBIV», який розташований за адресою: вул. Народного Руху буд. 2А, м. Чернігів, шляхом вільного доступу, використовуючи раніше привласнену банківську картку № НОМЕР_1 до банківського рахунку № НОМЕР_2 з чіпом, держателем якої являється ОСОБА_6 , без дозволу та відома останньої, через безконтактний платіжний термінал (POS термінал), з використанням безконтактної технології «PayPass» здійснила вісім операцій з розрахунку за товари, придбані для задоволення власних потреб, таким чином таємно викрала грошові кошти в сумі 3765 грн 00 коп., що належать ОСОБА_6 .

Далі, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів ОСОБА_6 , 31.10.2024 в період часу з 18 год. 57 хв. по 18 год. 59 хв. ОСОБА_3 під час дії воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи в приміщенні магазину «TIUTIU-PYVO-NAPOI», який розташований за адресою: вул. Івана Мазепи, буд. 55, м. Чернігів, шляхом вільного доступу, використовуючи раніше привласнену банківську картку № НОМЕР_1 до банківського рахунку № НОМЕР_2 з чіпом, держателем якої являється ОСОБА_6 , без дозволу та відома останньої, через безконтактний платіжний термінал (POS термінал), з використанням безконтактної технології «PayPass» здійснила три операції з розрахунку за товари, придбані для задоволення власних потреб, таким чином таємно викрала грошові кошти в сумі 393 грн., що належать ОСОБА_6 .

Далі, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів ОСОБА_6 , 01.11.2024 в період часу з 14 год. 20 хв. по 21 год. 41 хв. ОСОБА_3 під час дії воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи в тролейбусі № 11 на кінцевій зупинці вулиця Незалежності, де шляхом вільного доступу, використовуючи раніше привласнену банківську картку № НОМЕР_1 до банківського рахунку № НОМЕР_2 з чіпом, держателем якої являється ОСОБА_6 , без дозволу та відома останньої, через безконтактний платіжний термінал (POS термінал), з використанням безконтактної технології «PayPass» здійснила шість операцій по здійсненню оплати за проїзд, таким чином таємно викрала грошові кошти в сумі 72 грн., що належать ОСОБА_6 . Загалом, ОСОБА_3 таємно викрала з банківської картки відкритої на ім`я ОСОБА_6 грошові кошти на загальну суму 4417 грн. 00 коп., чим спричинила останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину визнала повністю, не оспорювала обставини справи, щиро покаялась та показала, що дійсно 30 жовтня 2024 у денний час в тролейбусі, який рухався від зупинки вул. Г. Чорнобиля до зупинки вул. Тичини м. Чернігва, знайшла банківську картку, яку вирішила собі привласнити для подальшого використання. Після чого, розраховувалась в період 31.10.2024 по 01.11.2024 даною карткою в закладах харчування, а саме в магазинах «Бирвиль», магазині «Тютюнові вироби» та також використовувала її з 31.10.2024 по 01.11.2024, як плату за проїзд через термінали. Потім картку заблокували і вона її викинула. Через деякий час її знайшли і вона розповіла працівники поліції про всі обставини злочину. Не знала і не могла знати, що дана картка належить особі похилого віку. Вона щиро кається, їй дуже соромно за свій вчинок, вона все повернула потерпілій і потерпіла не має до неї жодних претензій. На даній картці не зазначався вік та особа власника. На даний час всі збитки потерпілій відшкодувала, віддала всі гроші, що витратила, вибачилась від щирого серця перед потерпілою. Розуміє, що в країні війна і за подібні вчинки посилилось покарання. Просить суворо не карати та прийняти рішення на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не заперечують проти такого порядку дослідження доказів, правильно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд прийняв до уваги повне визнання обвинуваченою своєї вини, докази, які ніким не оспорювались, та дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 за вказаних обставин суд кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційного документу з корисливих мотивів, та за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні визнала себе винною, не оспорювала обставин справи, засудила свою поведінку, усвідомила протиправність своїх дій, недопустимість їх повторення, що свідчить про те, що вона зрозуміла наслідки своїх дій і дійсно щиро кається у скоєному. Щодо активного сприяння розкриттю злочину, то обвинувачена надавала допомогу у з`ясуванні обставин злочину, що також має істотне значення для повного розкриття кримінальних правопорушень. Матеріальну шкода обвинувачена відшкодувала потерпілій на стадії досудового розслідування, що свідчить про повне відшкодування нею завданої шкоди. Крім того, суд не знаходить підстав для визнання обтяжуючою обставиною скоєння нею злочину, щодо особи похилого віку, тому як не встановлено обставин, що вказували б на обізнаність обвинуваченої щодо віку потерпілої та вказані обставини взагалі могли бути їй відомі, і якимось чином в подальшому вплинули на вчинення нею злочину, з чим також погодилась сторона обвинувачення.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При вирішенні питання про міру покарання, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України за ч.1 ст. 357 КК України відноситься до категорії кримінального проступку, за ч. 4 ст. 185 КК України до тяжкого злочину, особу винної ОСОБА_3 , яка раніше не судима в силу ст. 89 КК України, працевлаштована, до адміністративної відповідальності не притягалась, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин що обтяжує покарання, стан здоров`я обвинуваченої, яка на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не має інвалідності, не одруженої і не маючої на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, висновок органу пробації, в якому зазначено про позитивну характеристику з місця роботи обвинуваченої, письмову заяву потерпілої ОСОБА_6 , яка не має претензій до потерпілої, вказує про відшкодування збитків у повному обсязі та дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, в умовах здійснення контролю за її належною поведінкою органом пробації під час звільнення від відбування покарання з встановленням мінімального іспитового строку відносно покарання на підставі ст. 75 КК України та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

З огляду на належну процесуальну поведінку ОСОБА_3 та за відсутності відповідних клопотань сторони обвинувачення, суд не вбачає підстав для застосування щодо обвинуваченої будь-якого запобіжного заходу.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373-374,376 КПК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, та злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання:

-за ч.1 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік,

-за ч.4 ст. 185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 остаточно до відбування призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї судом обов`язки.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку обраховувати з 23 січня 2025 року.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які перебувають під вартою у той же строк з дня вручення їм копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1