Номер провадження:1-кп/521/1028/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2025 року м. Одеса
В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси перебуває зазначене кримінальне провадження, судом призначено судовий розгляд.
Прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 без зміни раніше визначеного розміру застави, оскільки строк тримання під вартою спливає. Клопотання обґрунтовує тяжкістю висунутого обвинувачення та наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зменшилися, зазначивши, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, посилаючись на відсутність доказів наведених ризиків та наявність постійного місця проживання, наявності на утриманні обвинуваченого неповнолітньої дитини та хворої матері, батьків пенсіонерів. Просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши думки сторін, дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
При розгляді питання про продовження строку запобіжного заходу оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК.
При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
З урахуванням наявності існування наведених ризиків виникла необхідність у вирішенні питання щодо продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.
Під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені нетяжкого та тяжких злочинів у період іспитового строку, за вчинення яких, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, раніше неодноразово судимий, зі слів має на утриманні неповнолітню дитину та хворих батьків, які потребують допомоги.
Суд приходить до висновку, що обвинувачений, для якого настання вказаних наслідків є небажаним, може вдатися до спроб переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Закриття стосовно обвинуваченого іншого кримінального провадження щодо крадіжки у зв`язку із декриміналізацією правопорушення не спростовує наявність наведених ризиків.
Виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, можна дійти висновку про те, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою надасть можливість запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим своїх обов`язків та відсутні підстави для обрання стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу. При цьому суд відхиляє посилання обвинуваченого на необхідність здійснення ним догляду хворої матері, оскільки такі відомості суду не надані, та крім цього сам обвинувачений зазначив, що його матір проживає разом із батьком, який працює дальнобійником.
Таким чином суд приходить до висновку, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе гарантувати належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та перешкодити ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
До обвинуваченого застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає тяжкості висунутого обвинуваченого та який був дієвим важелем для процесуального впливу на поведінку останнього.
Оцінивши в сукупності всі наведені обставини, суд приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та необхідності продовження тримання під вартою обвинуваченого без зміни визначеного розміру застави, що буде співмірним з існуючими ризиками, відповідатиме особі обвинуваченого та тяжкості висунутого йому обвинувачення і зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 176, 177, 183, 193, 194, 196 КПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 23 березня 2025 року включно без зміни визначеного розміру застави.
Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1