Справа № 991/1304/24
Провадження № 1-кп/991/14/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2025 Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіОСОБА_1
суддівОСОБА_2
ОСОБА_3
за участі
секретаря судового засіданняОСОБА_4
прокурораОСОБА_5
обвинуваченогоОСОБА_6
його захисника, адвокатаОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Вищого антикорупційного суду в місті Києві клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу шляхом покладення на обвинуваченого ОСОБА_6 додаткових обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000791 від 13.05.2023, стосовно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Сальне Ніжинського району Чернігівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 та ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Історія провадження

1.1. На розгляді Вищого антикорупційного суду перебувають матеріали зазначеного кримінального провадження.

1.2. Ухвалою суду від 22.02.2024 у цьому кримінальному провадженні призначене підготовче судове засідання, а ухвалою суду від 05.03.2024 - судовий розгляд (т. 1, а.с. 56-57, т. 2 а.с. 2-14).

1.3. 06.01.2025 до Вищого антикорупційного суду від прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 надійшло клопотання про покладення на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

ІІ. Позиції сторін судового провадження

2.1. У клопотанні прокурор просив покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, в межах раніше обраного запобіжного заходу у вигляді застави, а саме:

- прибувати за кожним викликом до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії цих обов`язків просив визначити терміном на два місяці.

Потребу у застосуванні таких заходів прокурор пояснював продовженням існування ризику переховування від суду та необхідністю забезпечення досягнення цілей кримінального провадження.

Так, ризик переховування обвинуваченого від суду прокурор обґрунтовує: (1) тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_6 у випадку доведення його винуватості; (2) можливістю перетину державного кордону, що пов`язана із наявністю у обвинуваченого посвідчення інваліда І групи та досвідом такого перетину, у тому числі під час воєнного стану; (3) майновим станом обвинуваченого та його родини, який надає йому практичну спроможність проживати як за кордоном; (4) неприбуттям обвинуваченого та неповідомлення про причини своєї неявки у судове засідання, призначене на 25.04.2024.

2.2. У судовому засіданні:

- прокурор клопотання підтримав з викладених у ньому мотивів та просив його задовольнити. Вважав, що продовження строку дії обов`язків на два місяці буде гарантувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 та забезпечить розгляд кримінального провадження у розумні строки;

- обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник, адвокат ОСОБА_7 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора.

ІІІ. Мотиви та обґрунтування суду

3.1. Заслухавши думку учасників судового засідання, перевіривши доводи поданого клопотання, колегія суддів дійшла до таких висновків.

3.2. Встановлені судом обставини

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09.08.2023 до ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 30 000 000,00 грн та покладенням на підозрюваного таких обов`язків: 1) прибувати за кожною вимогою до детектива НАБУ, прокурора, слідчого судді, суду; 2) не відлучатись за межі Київської області (крім відлучення до міста Києва) без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; 4) утримуватися від спілкування з ОСОБА_8 , а також з будь-якими іншими особами з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру, крім своїх захисників, слідчих, детективів, прокурорів, слідчого судді, суду; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд до України; 6) носити електронний засіб контролю (т. 1 а.с. 46, 219-220).

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 04.10.2023 ОСОБА_6 розмір застави був зменшений до 10 000 000,00 грн та продовжено строк дії раніше обраних обов`язків на два місяці (т. 1 а.с. 46, 190-195).

17.10.2023 за ОСОБА_6 було внесено заставу у розмірі 10 000 000,00 грн, у зв`язку з чим останнього звільнено з-під варти і застосовано до нього альтеративний запобіжний захід у виді застави із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, про які зазначено вище (т. 1 а.с. 206).

У подальшому строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків, за виключенням обов`язку носити електронний засіб контролю та не відлучатися за межі міста Києва, Київської та Чернігівської областей, неодноразово продовжувався, востаннє - ухвалою Вищого антикорупційного суду від 05.11.2024 на строк два місяці, тобто до 03.01.2025 включно.

У зв`язку з закінченням продовженого строку дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припинила свою дію 04.01.2025.

3.3. Правове регулювання

Розгляд клопотання про покладення на підозрюваного/обвинуваченого при обраному запобіжному заході додаткових обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, після того, як закінчився строк дії попередньої ухвали, якою визначався термін їх дії, здійснюється в порядку ст. 200 КПК України.

Виходячи з положень цієї статті, а також інших норм, які регулюють порядок обрання і зміни запобіжних заходів, для вирішення питання про покладання додаткових обов`язків дослідженню підлягають такі обставини:

- чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення;

- чи наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Водночас, оскільки в силу положень ч. 2 ст. 42 КПК України, ОСОБА_6 на теперішній час перебуває у статусі обвинуваченого, що нівелює потребу в оцінюванні обґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення, суд зупиняється на оцінці вірогідності вчинення обвинуваченим позапроцесуальних дій, які будуть перешкоджати судовому розгляду, тобто на доведеності заявлених прокурором ризиків.

3.4. Ризик переховування ОСОБА_6 від суду

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується у підбурюванні до закінченого замаху на надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи дій з використанням наданої їй влади та службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та у вчиненні закінченого замаху на заволодіння чужим майном, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, шляхом обману, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України (т. 1, а.с. 2-28).

Зазначені кримінальні правопорушення за ступенем тяжкості належать до тяжких та особливо тяжких злочинів відповідно. Покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбачає позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, що унеможливлює застосування інституту звільнення від кримінальної відповідальності чи звільнення від відбування покарання з випробуванням до цих правовідносин.

На переконання суду, суворість можливого покарання може бути реальним мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна констатувати, виходячи виключно з суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою («W v.Switzerland», заява № 14379/88, 26.01.1993).

З цього слідує, що існування обвинувачення у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів саме по собі не є беззаперечним свідченням того, що в обвинуваченого існує бажання переховуватись від суду, а тому така обставина має значення лише у випадку встановлення інших релевантних факторів.

Згідно з п. 21 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану перетинати державний кордон мають право особи з інвалідністю.

Відповідно до копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_6 має інвалідність І групи (т. 1 а.с. 184), тобто має право перетинати державний кордон України в умовах діючого на її території воєнного стану.

Ба більше, таку можливість він неодноразово реалізовував, що підтверджується наявними в матеріалах справи відомостями Державної прикордонної служби України (т. 2 а.с. 63).

Також, із декларації ОСОБА_6 , як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік вбачається наявність у подружжя ОСОБА_9 достатньої кількості готівкових коштів, значної частини нерухомого майна, транспортних засобів та іншого цінного рухомого майна, що у своїй сукупності свідчить про можливість обвинуваченого тривалий час проживати, як на території України, так і за її межами (т. 10 а.с. 72-79).

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про обґрунтованість доводів прокурора щодо існування вказаного ризику, оскільки з метою уникнення покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі доведення його винуватості, ОСОБА_6 має реальну та фінансову можливість тривалий час переховуватись від суду, як на території України, так і за її межами.

3.5. Висновки суду

Стороною обвинувачення доведено збереження ризику переховування обвинуваченого від суду, який виправдовує необхідність продовження строку дії кореспондуючих цьому ризику обов`язків, передбачених у п.п. 1, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

За наведених підстав, клопотання прокурора належить задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 184, 194, 200, 369, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу шляхом покладення на обвинуваченого ОСОБА_6 додаткових обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, поряд з застосованим запобіжним заходом у вигляді застави, ? задовольнити.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 строком на два місяці додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожним викликом до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обвинуваченого ОСОБА_6 повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Встановити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , до 22.03.2025 включно.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1
СуддіОСОБА_2
ОСОБА_3