Справа №585/188/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/349/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 травня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Хмелів, Роменського району, Сумської області, громадянку України, з середньою освітою, не працюючу, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , раніше судиму,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_7 , відповідно якої, остання просить скасувати вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 травня 2024 та постановити новий вирок, яким призначити їй покарання зі застосуванням ст. 69 КК України, у виді громадських робіт на строк 100 годин.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винною у пред`явленому обвинуваченні про вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту взяття під варту на виконання даного вироку.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на судово-товарознавчу експертизу в розмірі 1135 грн. 92 коп.

Долю речових доказів, вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, обвинувачена ОСОБА_7 зазначає про те, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного вироку не в повній мірі врахував усі характеризуючи особу обвинуваченої обставини, які згідно ст. 66 КК України, значно пом`якшують покарання, зокрема її позитивна характеристика за місцем постійного проживання, перебування на утриманні хворого чоловіка, який потребує постійного догляду, активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, відшкодування заподіяної шкоди, вибачення перед потерпілими, котрі не наполягали на призначенні суворої міри покарання.

Отже призначене покарання за інкриміноване апелянту кримінальне правопорушення, в даному випадку є надто суворим. А тому враховуючи наведені вище обставини, що значно пом`якшують покарання, обвинувачена вважає, що її виправлення та перевиховання можливе з призначенням покарання зі застосуванням ст. 69 КК України.

Згідно з вироком суду першої інстанції, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України було введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні». Близько 12 години 40 хвилин 17 грудня 2023 року ОСОБА_7 зайшла до приміщення магазину торгової марки «Аврора», в будинку № 2 по бульвару Свободи у м. Ромни Сумської області, де здійснює торгівельну діяльність товарами повсякденного вжитку ТОВ «Вигідна покупка». Перебуваючи в торгівельному залі, ОСОБА_7 побачила упаковки прального порошку та вирішила вчинити крадіжку. Реалізовуючи злочинний умисел, усвідомлюючи характер своїх дій, ОСОБА_7 переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, поклала пакунок прального порошку у власну сумку та вийшла з магазину, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Згідно висновку експерта № СЕ-19/119-23/18355-ТВ від 22 грудня 2023, ринкова вартість прального порошку «Arіel» Аква Пудра вагою 2,7 кг на момент крадіжки 17 грудня 2023 року становила 369 грн.

Дії обвинуваченої ОСОБА_7 кваліфіковано судом за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Заслухавши до початку апеляційного розгляду справи, доводи заявленого обвинуваченою ОСОБА_7 клопотання про закриття кримінального провадження, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією, відповідно до ЗУ № 3886-ІХ та захисника ОСОБА_9 на підтримку поданого клопотання, думку прокурора ОСОБА_6 , яка не заперечувала проти задоволення заявленого клопотання обвинуваченої про закриття кримінального провадження, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи заявленого обвинуваченою клопотання, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 405 КПК України, після виконання дій, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, і вирішення клопотань суддя-доповідач у необхідному обсязі доповідає зміст оскаржуваного судового рішення, доводи учасників судового провадження, викладені в апеляційних скаргах та запереченнях, і з`ясовує, чи підтримують свої апеляційні скарги особи, які їх подали.

Як слідує з матеріалів справи, вирок суду першої інстанції був оскаржений лише обвинуваченою ОСОБА_7 , однак до початку апеляційного розгляду справи остання заявила клопотання про скасування вироку суду та закриття кримінального провадження, яке, як слідує вище, учасники справи підтримали і не наполягали на розгляді поданої обвинуваченою апеляційної скарги по суті заявлених в ній вимог.

Тому, з урахуванням таких обставин справи, колегія суддів не вдаючись в оцінку апеляційної скарги, вирішує заявлене обвинуваченою ОСОБА_7 клопотання та зазначає наступне.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року N 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону N 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону N 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн. крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 вчинила 17 грудня 2023 року.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн., 50 відсотків від його розміру становили 1342 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону N 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2684 грн.

Як убачається з досліджених судами попередніх інстанцій матеріалів кримінального провадження, діями ОСОБА_7 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому ТОВ «Вигідна покупка» в розмірі 369 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_7 майна становила 369 грн., тобто меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2684 грн., апеляційний суд вважає, що з огляду на передбачений статтею 58 Конституції України і статтею 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та з урахуванням вищенаведеного, вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України, а саме у даному випадку ч. 4 ст. 185 КК України.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За змістом ч. 3 ст. 479-1 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Відповідно до п. 1-2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 4-1частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

Беручи до уваги те, що відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ сума викраденого, з якої настає кримінальна відповідальність за злочини щодо права власності - збільшилася, апеляційний суд вважає, що у даному випадку наявні правові підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, чим не погіршується становище обвинуваченої, і щодо такого закриття не заперечують сторони кримінального провадження, у тому числі сторона обвинувачення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню із закриттям кримінальне провадження стосовно ОСОБА_10 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст.ст.404,405,407, 419 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 , задовольнити.

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 травня 2024 року, яким ОСОБА_7 , визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, скасувати.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити, на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4