печерський районний суд міста києва
пр. № 1-кс-6141/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві заяву прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000023 від 25.01.2022 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

31.01.2025 в провадження судді Печерського районного суду ОСОБА_1 надійшла заява прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000023 від 25.01.2022.

Обґрунтовуючи свою заяву, прокурор зазначає, що є сумніви у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , оскільки клопотання прокурора про арешт майна перебуває на розгляді слідчого судді з 18.12.2024, ухвала про встановлення строку для усунення недоліків не постановлялася, що викликає сумнів у його неупередженості.

В судове засідання учасники розгляду до судового засідання не з`явилися, про розгляд провадження повідомлені належним чином, причини неявки не відомі.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті заяви у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши заявлений відвід, дослідивши матеріали провадження, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.ст. 75, 76 КПК України.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Заявлений відвід прокурор обґрунтовує тим, що клопотання прокурора про арешт майна перебуває на розгляді слідчого судді з 18.12.2024, ухвала про встановлення строку для усунення недоліків не постановлялася, що викликає сумнів у його неупередженості.

Разом з тим, таких обставин під час розгляду заяви не встановлено. Обставини, зазначені стороною обвинувачення щодо відводу судді є його власними переконанням, яке нічим не підтверджено. Обставин, за наявності яких суддя підлягав би безумовному відводу, при розгляді заяви про відвід суддею не встановлено і заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 .

Суддя виходить з того, що доводи заявника, висловлені в обґрунтування заявленого відводу, зводяться насамперед до незгоди із процесуальними діями слідчого судді ОСОБА_4 .

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки ,що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Таким чином, суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено обґрунтованості заявленого відводу та не доведено упередженості слідчого судді ОСОБА_4 що унеможливлювало б постановлення ним об`єктивного судового рішення, та як наслідок встановлено, що підстави, згідно із правилами КПК України, для відводу слідчого судді відсутні.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 309 КПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000023 від 25.01.2022 про арешт майна - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1