Справа №:755/706/25
Провадження №: 1-кс/755/168/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "14" січня 2025 р.

Слідчий суддя Дніпровський районний суд м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000147 від 13.01.2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва - ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 12 січня 2025 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно проживають ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останні спільно вживали алкогольні напої.

В подальшому, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у житловій кімнаті квартири між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , у вказаний час на побутовому ґрунті виник словесний конфлікт.

У ході даного словесного конфлікту, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень шляхом нанесення удару ножем.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, та свідомо допускаючи настання тяжких наслідків, взяв зі столу в кімнаті кухонний ніж, та наблизившись до ОСОБА_7 наніс один удар ножем в область грудної клітини ліворуч.

Після чого, потерпілого ОСОБА_7 , з отриманими внаслідок дій ОСОБА_5 , тілесними ушкодженнями, було госпіталізовано до КНП «КМКЛШМД», що за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3.

В результаті неправомірних дій ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, а саме: проникаюча колото-різана рана грудної клітини зліва з ушкодженням лівого шлуночка. Гемоперитонеум. Неповна гемотампонада. Гемопневмоторакс. Гемотаркс.

13.01.2025 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. З підстав наведених у клопотанні.

Слідчий просив задовольнити заявлене клопотання з наведених у ньому підстав.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання. Просив обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, посилаючись на стійкі соціальні зв`язки.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов такого висновку.

За вказаними фактами, 14 березня 2024 року відомості про вчинення кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000147, за ч.1 ст. 121 КК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цим злочином, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання істинних завдань КПК України визначених ст. 2.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, слідчим у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Інкриміновані підозрюваному кримінальне правопорушення є тяжкими, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, відповідно до п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини «Харченко проти України» (Заява № 40107/02) від 10 лютого 2011 року, набуло статус остаточного 10 травня 2011 року, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93).

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Таким чином, наявні ризики дають підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний може вчинити інші правопорушення, може впливати на потерпілого та свідків, уникати від досудового розслідування та суду. Крім того, триває досудове розслідування з метою встановлення всіх фігурантів кримінального провадження. З огляду на вище викладене, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Перевіряючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального правопорушення та тяжкість інкримінованого підозрюваному правопорушення, на даний час існують ризики того, що ОСОБА_5 може переховуватися від слідства, впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, при цьому, суд також враховує особу обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність у підозрюваного родини й утриманців, постійного місця роботи, репутацію обвинуваченого, його майновий стан, відсутність або наявність судимостей. Крім того, триває досудове розслідування. З огляду на вище викладене, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, ч. 4 ст. 183 КПК України передбачає чіткий перелік випадків, коли суддя має право не визначати розмір застави, а саме: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Вказані вище обставини підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які пов`язані із застосуванням насильства, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, вагомості наявних доказів обвинувачення, особи обвинуваченого, також дають підстави судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Щодо скарг підозрюваного на стан здоров`я, та наявні видимі пошкодження на обличчі, відповідно до ч.7 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі. Та Відповідно до п.2 ч.6 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

З урахуванням вищевказаного, суд дійшов висновку, про необхідність забезпечення підозрюваному ОСОБА_5 медичне обстеження стану здоров`я кваліфікованими спеціалістами та лікування згідно медичного призначення за результатами обстеження, в умовах СІЗО (з урахуванням його скарг, щодо відмови у наданні медичної допомоги у слідчому ізоляторі).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 182-183, 176-178, 186, 193-196, 206, 208, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

Клопотання- задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України строком на 60 днів - до 14 березня 2025 року включно.

Взяти ОСОБА_5 , під варту в залі суду та помістити до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислюється з моменту його фактичного затримання.

Відповідно до ч.7 ст. 206 КПК України зобов`язати Начальника Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України забезпечити медичне обстеження стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_10 кваліфікованими спеціалістами та лікування згідно медичного призначення за результатами обстеження, в умовах СІЗО (з урахуванням його скарг, та наявних видимих травм). Про результати повідомити суд.

Доручити СВ Дніпровсього УП ГУНП в м. Києві провести дослідження фактів походження спричинених тілесних ушкоджень підозрюваному ОСОБА_5 (з урахуванням скарг підозрюваного та наявних видимих травм на його обличчі.) Про результати повідомити суд.

Копію ухвали направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - для виконання.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: