Справа № 597/1678/23
Провадження № 1-в/597/3/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2025 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Заліщики подання начальника Державної установи «Катеринівська виправна колонія №46» про зарахування цілодобового домашнього арешту у строк покарання за вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19.02.2024 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого: Заліщицьким районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.345, ст.ст.71, 72 КК України з урахуванням ухвали Тернопільського апеляційного суду від 07.02.2024 року у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки,

У С Т А Н О В И В:

09.01.2025 року начальник Державної установи «Катеринівська виправна колонія №46» звернувся до Заліщицького районного суду Тернопільської області з поданням про зарахування цілодобового домашнього арешту у строк покарання за вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19.02.2024 року ОСОБА_3 .

У поданні начальник Державної установи «Катеринівська виправна колонія №46» просить суд розглянути питання про зарахування цілодобового домашнього арешту у строк покарання за вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19.02.2024 року ОСОБА_3 , покликаючись на те, що в особовій справі ОСОБА_3 наявна ухвала Чортківського районного суду Тернопільської області від 05.09.2023 року (справа №608/1971/23), якою було змінено ОСОБА_3 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою. Відповідно до ч.7 ст.72 КК України домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в ч.1 цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі. Тому, у зв`язку із вищевикладеними обаставинами, просить вирішити питання про зарахування ОСОБА_3 цілодобового домашнтого арешту у строк покарання за вироком Надвірнянського районного суду Івано-Фрнаківської області від 19.02.2024 року.

Суд, дослідивши подання, приходить до висновку, що останнє підлягає поверненню без розгляду, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Частиною 1 статті 537 КПК України визначено перелік питань, що має право вирішувати суд під час виконання вироків.

Відповідно до ч.7 ст.72 КК України домашній арешт зараховується судому строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Ст.181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Суд зазначає, Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» було внесено зміни до ст.72 КК України та доповнено ч.7 наступного змісту: «Домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі».

Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених в клопотанні, а саме відповідних ухвал слідчого судді чи суду про обрання ОСОБА_3 такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт, суду не надано.

Отримати самостійно такі докази суд не має змоги, виходячи з принципів законності, змагальності та диспозитивності.

Відповідно до ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Як вбачається зі ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій,прав,свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Підчас кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Враховуючи що, матеріали справи не містять доказів застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, приходжу до висновку, що подання підлягає поверненню начальнику Державної установи «Катеринівська виправна колонія №46» без розгляду.

Керуючись ст.ст.9, 22, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Державної установи «Катеринівська виправна колонія №46» про зарахування цілодобового домашнього арешту у строк покарання за вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19.02.2024 року засудженому ОСОБА_3 - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4