Провадження № 1-кс/947/873/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000230 від 27.07.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 371 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді надійшло клопотання сторони обвинувачення про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000230 від 27.07.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 371 КК України, одночасно із яким надійшло клопотання про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з клопотання, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 з червня 2010 року по листопад 2015 року проходив службу на різних посадах в територіальних підрозділах ГУМВС України в Одеській області.

07 листопада 2015 року наказом ГУНП в Одеській області №63 о/с

ОСОБА_4 був призначений на посаду старшого оперуповноваженого Іллічівського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції ГУ НП в Одеській області та останньому присвоєно спеціальне звання «капітан поліції», у зв`язку з чим, на підставі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» останній є працівником правоохоронного органу.

ОСОБА_4 вступивши на службу в органи поліції, відповідно до вимог статті 64 Закону України «Про національну поліцію», склав присягу на вірність Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

В силу наявного досвіду роботи в органах міліції та поліції, а також отриманої освіти, ОСОБА_4 знав та розумів вищевикладені вимоги Конституції України та виданих в її розвиток та реалізацію інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність Національної поліції та Присяги поліцейського.

Проте, як зазначає у клопотанні прокурор, незважаючи на це, ОСОБА_4 вчинив тяжкі злочини за наступних обставин.

У місті Одесі зареєстровані та постійно мешкають громадяни України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його цивільна дружина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У користуванні ОСОБА_5 перебуває автомобіль марки Honda CRV, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який останній з початку лютого 2016 року виставив на продаж на одному з веб-сайтів у всесвітній мережі Інтернет.

10 лютого 2016 року в смт. Олександрівка м. Іллічівська (Чорноморська) Одеської області невстановленими особами із застосуванням насилля було здійснено розбійний напад на громадянина ОСОБА_8 , внаслідок чого у останнього викрадено грошові кошти в сумі 17 000 доларів США. За даним фактом слідчим відділом Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області розпочато та здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000164 від 11.02.2016 за ч. 4 ст. 187 КК України. Здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було доручено слідчому СВ Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 .

З метою встановлення осіб, причетних до вчинення вказано злочину,

ОСОБА_4 , викривлено розуміючи інтереси служби, спрямовані на штучне нарощування рівня розкриття злочинів, виходячи за межі наданих йому слідчим прав та повноважень, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими оперативними працівниками поліції, реалізуючи завчасно розроблений злочинний план з розподілом ролей між співучасниками, 13 лютого 2016 року під приводом купівлі автомобіля марки «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ініціював зустріч з громадянином ОСОБА_5 з метою незаконного позбавлення його волі, залякування та спонукання останнього до дій, що суперечать його волі, а саме, - визнання своєї причетності до вчинення злочину та отримання від нього відомості про інших осіб, підозрюваних у вчиненні злочину.

Реалізуючи злочинний намір, лейтенант поліції ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими працівниками вказаного підрозділу поліції близько 19.00 години 13 лютого 2016 року на належному ОСОБА_10 автомобілі «Mazda 626», реєстраційний номер НОМЕР_2 , прибув до завчасно обумовленого з ОСОБА_14 місця - автомобільної парковки біля супермаркету «Віртус» у

м. Одесі по вул. Середньофонтанській.

Дочекавшись прибуття ОСОБА_14 на автомобілі марки «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , діючи спільно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими працівниками вказаного підрозділу поліції, не маючи законних підстав для затримання особи, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, в інших особистих інтересах, які полягали в штучному нарощувані рівня розкриття злочинів, завідомо незаконно затримав без ухвали слідчого судді та наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 207 та ч. 1ст. 208 КПК України, громадянина ОСОБА_14 та його цивільну дружину ОСОБА_6 , а саме, - застосувавши до останніх фізичну силу та спеціальний засіб - наручники, проти їх волі змусив останніх прослідувати з ним та залишатися поряд у одному з службових приміщень Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області у м. Іллічівськ (Чорноморськ) по вул. Хантадзе, 15.

При цьому, в порушення вимог ст. 29 Конституції України ст.ст. 207 - 213 КПК України, ОСОБА_4 , та інші особи, з якими він діяв у групі, не повідомили громадянина ОСОБА_14 та його цивільну дружину ОСОБА_6 про підстави затримання та те, у вчиненні якого злочину вони підозрюються, не роз`яснили право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти них. Не надали їм змогу повідомити про їх затримання та місце перебування інших осіб. Не склали протоколи про їх затримання та не доставили їх до органу досудового розслідування. А також, не повідомили про затримання орган (установу), уповноважену законом на надання безоплатної правової допомоги.

Діючи з метою змусити громадянку ОСОБА_6 , яка перебуває на п`ятому місяці вагітності, до дій, що суперечать її волі, а саме - визнання нею своєї причетності до вчиненого 10 лютого 2016 року в смт. Олександрівка м. Іллічівська (Чорноморська) Одеської області злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та отримання від неї відомостей про інших осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, лейтенант поліції ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими працівниками поліції у період часу з 20.00 години 13 лютого 2016 року до 11.00 години 14 лютого 2016 року незаконно позбавивши її волі, утримували останню у службових приміщеннях Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУ НП в Одеській області, розташованих в м. Іллічівську (Чорноморську) Одеської області по вул. Хантадзе, 15, при цьому брали її руками за горло, чим заподіяли їй фізичних страждань, застосували до останньої спеціальні засоби - наручники, погрожували застосуванням зброї, а також вчиненням інших насильницьких дій у вигляді мордувань, тобто дій, пов`язаних з багаторазовим та тривалим спричиненням болю, які б, з їх слів, призвели до переривання її вагітності.

Після невдалих намагань протягом періоду часу приблизно з 20:00. години 13 лютого 2016 року до приблизно 11:00 години 14 лютого змусити громадянку ОСОБА_6 до дій. що суперечать її волі, а саме визнання своєї причетності до вчиненого 10 лютого 2016 року в смт. Олександрівка м. Іллічівська (Чорноморська) Одеської області злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та отримання від неї відомостей про інших осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, лейтенант поліції ОСОБА_4 звільнив останню, шляхом доставлення за місцем її проживання.

Поряд з тим, діючи з метою змусити громадянина ОСОБА_5 та

ОСОБА_7 до дій, що суперечать їх волі, а саме - визнання ними своєї причетності до вчиненого 10 лютого 2016 року в смт. Олександрівка м. Іллічівська (Чорноморська) Одеської області злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та отримання від них відомостей про інших осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, лейтенант поліції ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими працівниками поліції у період часу з 19.00 години 13 лютого 2016 року до 16.00 години 17 лютого 2016 року, незаконно позбавивши волі громадянина ОСОБА_5 та з 23.40 години 13 лютого 2016 року до 23.50 години 15 лютого 2016 року - громадянина ОСОБА_7 , а саме, - усвідомлюючи, що потерпілі - позбавлені права вільного пересування та вільного вибору місця свого знаходження, утримував останніх у службових приміщеннях Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУ НП в Одеській області, розташованих в м. Іллічівську(Чорноморську) Одеської області по вул. Хантадзе, 15 та вул. Транспортній, 5, застосував до останніх спеціальні засоби - наручники, погрожуючи застосуванням зброї, що супроводжувалося заподіянням їм фізичних страждань.

Так, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими працівниками поліції під час незаконного позбавлення волі заподіяв ОСОБА_5 та ОСОБА_7 сильний фізичний біль, шляхом нанесення останнім побоїв, мучення та інших насильницьких дій, які ображали їх особисту гідність та полягали у одяганні на потерпілих спеціальних засобів - наручників та неодноразовому підвішуванні їх за наручники на дерев`яній поперечині між двома столами, аж до повної втрати останніми свідомості, а також багаторазовим та тривалим спричиненням болю через нанесення численних але незначних ударів руками та ногами по голові та тулубу. Окрім того, ОСОБА_4 з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими працівниками поліції заподіяли потерпілим сильних фізичних страждань шляхом їх мучення, а саме - тривалого позбавлення ОСОБА_5 та ОСОБА_7 їжі, пиття (або надання спеціально підігрітої води, для неможливості втамування спраги), можливості сходити до туалету.

15 лютого 2016 року близько 23.50 години, не досягнувши запланованої мети своїх дій, ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та інші невстановлені працівники поліції припинили заподіяння фізичного болю, побоїв та інших насильницьких дій стосовно ОСОБА_7 , вивезли останнього на автомобілі до міста Одеси, де звільнили останнього, залишивши його в районі Селекційного інституту в місті Одесі.

17 лютого 2016 року близько 13.00 години, тобто приблизно через 90 годин після завідомо незаконного затримання, що свідчить про тривалий час позбавлення ОСОБА_5 волі, не досягнувши запланованої мети своїх дій, ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та інші невстановлені працівники поліції припинили заподіяння фізичного болю, побоїв та інших насильницьких дій стосовно ОСОБА_5 та передали його слідчому СВ Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_15 .

За викладених обставин, 12.03.2016 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 371 КК України.

25.03.2016 року постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_4 було оголошено у розшук, у зв`язку із його переховуванням від органу досудового розслідування.

Вжитими слідчими (розшуковими) діями та оперативно-розшуковими заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_4 не представилося за можливе. Телефон останнього вимкнений.

25.07.2016 року відносно ОСОБА_4 було складено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 371 КК України.

Оскільки на теперішній підозрюваний ОСОБА_4 від досудового слідства ухиляється, встановити його місцезнаходження не видалося за можливе, що свідчить про те, що останній переховується від органу досудового розслідування, прокурор звертається до слідчого судді з вказаним клопотанням про надання дозволу на його затримання.

В судовому засіданні прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши наявні у слідчого судді матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання та наданих в його обґрунтування матеріалів, 12.03.2016 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 371 КК України.

25.07.2016 року відносно ОСОБА_4 було складено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 371 КК України.

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої буде здійснено затримання, та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

До того ж, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується матеріалами, долученими прокурором в обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Прокурор звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з клопотанням про застосування запобіжного заходу надійшло клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 .

Як вбачається з матеріалів долучених до клопотання, на теперішній час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 невідоме, останній переховується від органу досудового слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із чим його постановою слідчого від було оголошено у розшук.

Прокурор зазначає, що на даний час встановити місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 не видалося за можливе.

За таких обставин, з огляду на характер інкримінованих підозрюваному ОСОБА_4 дій, а також те, що місцезнаходження його невідоме органу досудового розслідування, на думку слідчого судді викладене свідчить про те, що наразі підозрюваний переховується від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у випадку його подальшого визнання винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень у встановленому законом порядку судом, з огляду на обставини їх можливого вчинення, як вони викладені у клопотанні та їх специфіку, слідчий суддя приходить до переконання, що ризики у вигляді можливого подальшого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, а також перешкоджання кримінальному провадженню в рамках даного кримінального провадження наявні.

За таких обставин, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 підлягає задоволенню з встановленням відповідного строку дії ухвали.

Керуючись ст. ст. 183, 188, 189, 190, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Дати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000230 від 27.07.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 371 КК України.

Ухвала про дозвіл на затримання втрачає свою дію 26.06.2025 року, або після приводу підозрюваного до суду для участі в розгляді клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, або відкликання ухвали прокурором.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1