Справа № 184/2136/24
Номер провадження 1-кп/184/59/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000320 від 24.08.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров Дніпропетровської області, українця, громадянина України, неодруженого, не працює, має середню освіту, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 21.02.2003 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття покарання строком на 2 роки.

- 12.04.2005 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.185, ч.2 ст.187, ч. 2 ст. 289, 69, 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано (6 місяців) не відбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду від 21.02.2003, до відбуття 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

- 29.05.2008 Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст. 391 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано 3 місяці за вироком Орджонікідзевського міського суду від 12.04.2005року до відбуття покарання 1 рік 3 місяці позбавлення волі. Звільнений 28.08.2009 по відбуттю строку покарання.

- 04.07.2013 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 19.10.2018 по відбуттю строку покарання.

- 23.02.2022 Бориспільським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 162 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.

- 10.06.2023 Орджонікідзевським міським судом за ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ст.75 КК України до 5 років позбавлення волі з випробувальним терміном 3 роки. Вироком Дніпровського апеляційного суду від 13.07.2023 призначено покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі

- 10.08.2023 Орджонікідзевським міським судом за ч.4 ст.186 КК України до 7 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбутий термін по вироку Дніпровського апеляційного суду від 13.07.2023, до відбуття 7 років 1 місяць позбавлення волі.

- 14.08.2023 Орджонікідзевським міським судом за ч.1 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до 7 років одного місяця позбавлення волі, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

за участю: прокурора - ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний, корисливий злочин.

Так, в період воєнного стану, який був введений на території України 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у невстановленому місці та у невстановлений час у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна з квартири АДРЕСА_3 , яка належить його знайомому ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадання чужого майна, в період часу з 25.07.2023 по 12.08.2023, точного часу під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 , прибув до квартири АДРЕСА_3 , де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що ніхто не бачить його протиправних дій, ривком зламав запірний пристрій вхідних дверей тамбуру та через незамкнені вхідні двері квартири АДРЕСА_3 протиправно проник до приміщення вказаної квартири, звідки умисно, із корисливих спонукань, повторно, таємно викрав майно належне ОСОБА_6 , а саме:

-телевізор марки «Toshiba» моделі «32PB1V1», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-23/29778-ТВ від 30.08.2023 складає 2866,67 грн;

-мережевий подовжував марки «Luxeon», моделі «AVR-500D», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ- 19/104-23/29778-ТВ від 30.08.2023 встановити не надалось можливим;

-блендер погружний марки «Philips», моделі «HR-1366/95», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/104- 23/29778-ТВ від 30.08.2023 встановити не надалось можливим;

-системний блок персонального комп`ютеру в корпусі фірми «Delux», ТВ тюнер Т2 та різноманітний інструмент, який матеріального збитку для потерпілого не являє.

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину разом з таємно викраденим майном зник та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 2866 гривень 67 копійок

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю та пояснив, що в кінці липня 2023 року через балкон проник до квартири АДРЕСА_3 , з якої викрав майно, належне ОСОБА_6 , а саме телевізор, системний блок, блендер, мережевий подовжувач,інші інструменти. В даній квартирі раніше був в гостях. Знав, що ОСОБА_6 вдома не буде. У скоєному розкаявся та просить суворо не карати.

Крім визнання своєї вини, вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтверджується показаннями безпосередньо допитаних у судовому засіданні потерпілого та свідків.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що приїхав з роботи та побачив, що з квартири викрадені речі, телевізор, системний блок, блендер, мережевий подовжувач, різні інструменти. Звернувся до поліції. Згодом йому повідомили, що до крадіжки причетний ОСОБА_3 . Він його знає, той був у нього в гостях. ОСОБА_3 знав, що він їде на роботу та його не буде вдома. Заподіяну йому шкоду відшкодовано частково, повернуто частину викрадених речей.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що в влітку 2023 року купив системний блок у ОСОБА_8 за 1000 грн., потім прийшла поліція та вилучили системний блок повідомивши, що він крадений. Поліція повідомила, що системний блок викрав ОСОБА_3 та продав його ОСОБА_8 . Згодом ОСОБА_8 повернув йому грошові кошти за системний блок.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що в літку 2023 року ОСОБА_3 в той час жив у нього, та сказав , що його знайомий попросив продати речі, інструменти, системний блок, телевізор, який ОСОБА_3 особисто брав з підвалу під`їзду в одному з будинків в 36 мікрорайоні м. Покров. Інші речі він приніс з собою. Системний блок він продав ОСОБА_7 , а телевізор ОСОБА_3 продав сам. В поліції він дізнався, що вказані речі ОСОБА_3 викрав з квартири.

Інших свідків як сторона обвинувачення, так і сторона захисту не заявляли.

Надаючи юридичну оцінку показанням свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 суд враховує, що свідки були безпосередньо допитані у судовому засіданні у відповідності до вимог ст. 352 КПК України та будучи під присягою та попередженими про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, кожен окремо, підтвердив обставини, які підлягають встановленню відповідно до змісту ст. 91 КПК України.

Показання потерпілого та свідків є логічними, послідовними, взаємодоповнюючими, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів в їх достовірності, а тому суд визнає їх належними та допустимими доказами вини обвинуваченого в пред`явленому обвинуваченні за наведених вище фактичних обставин.

Крім того, вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, повністю доводиться наданими сторонами та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні сукупністю письмових доказів та висновків експертиз, а саме:

- витягом з ЄРДР відповідно до якого в період часу з 25.07.2023 до 12.08.2023, під час дії воєнного стану, який був введений на території України 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», невідома особа, протиправно проникла до приміщення за адресою АДРЕСА_4 , звідки таємно викрала майно належне ОСОБА_6 , заподіявши йому матеріального збитку сума якого встановлюється (а.с.1 т.2);

- протоколом огляду місця події від 24.08.2023 року, а саме квартири за адресою АДРЕСА_4 за участю власника ОСОБА_6 згідно якого зафіксовано обстановку в квартирі (а.с.14 т.2).

- висновком експерта №СЕ-19/104-23/29778-ТВ від 30.08.2023 року, згідно якого ринкова вартість телевізору марки ««Toshiba» моделі «32PB1V1»становить 2866 грн. 67 коп. (а.с.20-22 т.2);

- протоколом огляду та вилучення предметів у ОСОБА_8 від 20.09.2023 року відповідно до якого зафіксовано частина речей, які були викрадені у ОСОБА_6 (а.с.38 т.2).

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 , де останній розповів та показав як він проник до квартири ОСОБА_6 з якої викрав речі та вказав підвал під`їзду, де зберігав їх після викрадення (а.с.116-117 т.2).

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості у суду не викликають.

Аналізуючи надані стороною обвинувачення докази у даному кримінальному провадженні, суд керується критерієм доведення вини «поза розумним сумнівом», у відповідності до якого таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, що узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук та Йонкало проти України»).

Таким чином, на підставі вищенаведеного, проаналізувавши вищевказані докази у їх сукупності, суд дійшов до переконання, що стороною обвинувачення під час судового розгляду доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, поза розумним сумнівом, так як надані прокурором докази, що досліджені судом, зібрані у передбаченому законом порядку, є достатньо чіткі, повні та узгоджені між собою і відповідають стандартам належності та допустимості.

Суд, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до переконання про наявність події злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у його вчиненні та кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставинами, які обтяжують покарання, суд визнає рецидив злочину.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, не працює, відсутність скарг та заяв за місцем проживання обвинуваченого, наявність пом`якшуючих обставин, та наявність обтяжуючих обставин покарання, думку потерпілого, вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України, адже саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередить вчинення ним нових злочинів.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлений. Завдана потерпілому шкода відшкодована частково.

При призначенні покарання слід застосовувати ч. 4 ст. 70 КК України.

При вирішенні питання про речові докази суд керується положенням ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України, вважає, що витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 обрано у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

За правилами ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеного за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 14.08.2023 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 07 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк початку відбування покарання ОСОБА_3 за даним вироком рахувати з моменту його затримання та взяття під варту - з 16 жовтня 2024 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 обрано у виді тримання під вартою, який до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової експертизи по даній справі в розмірі 956 грн. 00 коп.

Речові докази по справі: персональний комп`ютер «deluxe», мережевий подовжувач «Люксеон», 2 напилки, фомку, викрутку, лобзик, дерев`яну коробку для інструментів та тканину сумка, які повернуто потерпілому ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили - залишити потерпілому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1