Справа № 362/2001/25
Провадження № 1-кс/362/212/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання начальника Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000170 від 05.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

в с т а н о в и в:

21.03.2025 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання начальника Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000170 від 05.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 від 05.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання.

05.03.2025 р. о 10:22 год. до ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшла заява від гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 28.02.2025 р. у Васильківській міській лікарні, що за адресою: Київська область м. Васильків проспект Київський шлях, буд 87, помер громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без ознак насильницької смерті (ЄО 2659)

За даним фактом 05.03.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 від 05.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

05.03.2025 р. допитано в якості потерпілого гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка дала наступні покази: "Так, дійсно, проживаю за вище вказаною адресою: АДРЕСА_1 . Хочу повідомити, що мала батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав зі мною за вище вказаною адресою. В жовтні 2023 р. точної дати не пам?ятаю батьку зробили операцію статевого органу. Після чого в лютому 2024 р. йому поставили діагноз рак статевого органу. Батько лікувався, проходив променеву терапію, яка тривала 21 день, краще йому не стало. У вересні місяці 2024 р. батьку зробили повторну операцію та призначили курс хіміотерапії, який він проходив на постійній основі. Після кожного курсу хіміотерапії, який проводився кожні три тижні, нам потрібно було капати кров так як падав гемоглобін. Кров капали ми в Васильківській БЛІЛ ВМР, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., м. Васильків, провул. Київський Шлях, 87. Кожного разу перед тим, як прокапували кров спочатку перед процедурою брали аналізи, міряли тиск, міряли температуру. 27.02.2025 р. моя мати ОСОБА_6 разом з батьком пішли до лікарні на постійну процедуру прокапування крові, після цього батько з матір?ю лишилися в лікарні, так як в п?ятницю батьку знову потрібно було прокапувати кров. До того, як проводити лікування батька, в нього не взяли жодного аналізу. Мама запитала лікарів, чи будуть вони щось робити, вимірювати показники. На що медсестра відповіла що одразу буде капати кров. 28.02.2025 р. батько пішов на повторну процедуру прокапування крові та під час прокапування йому стало зле, в нього піднялась температура, він почав марити, про що було повідомлено лікаря. Після чого прийшли всі лікарі в тому числі і завідуюча. Завідуюча запитала лікаря, чи мирів він тиск. На що лікар відповів, що не встиг. 28.02.2025 р. моя мати мене набрала на мобільний телефон та повідомила, що батьку погано. Після чого я зібралася та поїхала до лікарні. По приїзду до Васильківської БЛЛ ВМР я на месенджер лікуючому лікарю хіміотерапевту написала повідомлення, в якому описала стан батька. На що лікар відповів, що батька потрібно перемісти в реанімацію для інтенсивної терапії. Ми повідомили лікаря з ОСОБА_7 , про те, що батька потрібно перемістити до реанімації. На що лікарі з ОСОБА_7 повідомили, що знають, що їм робити та щоб я не заважала. Після чого я знов написала лікуючому лікарю, що батьку поставили дві крапильниці, щоб збити температуру, але вона все одно тримається, не падає. Лікар та завідуюча повідомили, що це в батька така реакція на кров, яку йому прокапували і що таке буває. Лікуючий лікар хіміотерапевт написав, що до цього ж такого не було, можливо вони переплутали резус або групу крові. Батьку поставили шість крапельниць, після чого температура почала спадати до 38,5, він прийшов до свідомості десь на пів години, після чого почав падати тиск. Як впав тиск, мама пішла до лікаря, щоб повідомити про це. Лікар відповів, що це обезводнення та потрібно потроху давати води. Стан батька погіршувався, він втратив свідомість. Мама пішла до лікаря в кабінет, але там було зачинено. Прийшла медсестра, почала міряти пульс, але пульс не прослуховувався. Медсестра викликала лікаря з реанімації, якого ми чекали протягом 10 хвилин, медсестра в цей час взяла апарат, щоб побачити, чи б?ється серце, серце не билося та вона почала робити штучний масаж серця. Після чого прийшов лікар, оглянув батька, зробив штучний масаж серця та констатував смерть. За тиждень до прокопування крові ми відвезли батька на діагностику, провели УЗД та ЕКГ серця, показники були в нормі. В суботу 01.03.2025 р. ми приїхали до Васильківської БЛІЛ ВМР, щоб отримати лікарське свідоцтво про смерть. На що нам відповіли, що його ще не передали з відділення. Після чого ми пішли до терапевтичного відділення, щоб дізнатися, чому не передали лікарське свідоцтво про смерть, на що нам відповіли, що начмеда на місці немає, а коли він прийде документи віддадуть. Ми вирішили зайти до начмеда запитати чи передали йому документи, він відповів, що передали, хоча через 5 хвилин прийшла санітарка з терапевтичного відділення яка чергувала з 28.02.2025 по 01.03.2025 з документами які лишила в кабінеті в начмеда та пішла. Після чого документи передали патологоанатому, який запросив мене одну в кабінет, де почав вимагати в мене мій паспорт мою прописку, на що я відповіла, що паспорту з собою не брала. В ході діалогу у нас почався конфлікт, під час якого я сказала «це ви вбили батька», на що лікар відповів, чому я не написала заяву до відповідних органів.

Виходячи з вище викладеного, 05 березня 2025 року о 16 год. 33 хв., на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України проведено обшук в поліклінічному корпусі, кабінеті №408 на 4 поверсі КНП Васильківської БЛІЛ ВМР за адресою: Київська область, Обухівський район,м. Васильків, проспект Київський Шлях 87, з метою врятування майна (речових доказів), які знаходилося в кабінеті приміщення, запобігання їхньому знищенню.

В кабінеті №408 було виявлено та вилучено:

1. Заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 01.03.2025 на 1 арк. в оригіналі.

2. Копії журналу обліку прийому хворих у стаціонар та відмов госпіталізації на 5 арк. не прошиті, завірені печаткою.

3. Медичну картку стаціонарного хворого №1109/262/1418 від 27.02.2025 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та 10 листків аналізів в прошитому стані на 16 арк.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 115 КК України, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

05 березня 2025 р. постановою слідчого СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 : заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 01.03.2025 на 1 арк. в оригіналі, копії журналу обліку прийому хворих у стаціонар та відмов госпіталізації на 5 арк. не прошиті, завірені печаткою, медичну картку стаціонарного хворого №1109/262/1418 від 27.02.2025 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та 10 листків аналізів в прошитому стані на 16 арк., визнано речовими доказами, оскільки вони є засобами та знаряддям вчинення злочину та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто на підставі ч. 1 ст. 98 КПК України мають значення як речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000521 від 07.08.2024.

Вищеперераховані документи було вилучено до ВП № 1 Обухівського РУП, за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Покровська, 1.

Речові докази є матеріальними об`єктами, які зберігають на собі сліди кримінального правопорушення, були набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Належне забезпечення збереження вказаних речових доказів можливе лише за умови накладення на нього арешту із забороною у користуванні та розпорядженні ним власником або іншою особою, яка має на те, передбачені діючим законодавством права, що може призвести до їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Медична документація та інші речі можуть містити на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, для проведення почеркознавчої експертизи, у зв`язку з чим постановою слідчого були визнані речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Підстави і мета відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна:

-Збереження речових доказів, а саме об`єктів, які вилучені в ході проведення огляду місця події та які будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

4) Перелік і види майна, що належить арештувати:

1.Заяву ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 01.03.2025 на 1 арк. в оригіналі.

2. Копії журналу обліку прийому хворих у стаціонар та відмов госпіталізації на 5 арк. не прошиті, завірені печаткою.

3. Медичну картку стаціонарного хворого №1109/262/1418 від 27.02.2025 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та 10 листків аналізів в прошитому стані на 16 арк.

Вищезазначене майно вилучено під час обшуку від 07.12.2024 та зберігається у камері зберігання речових доказів відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Покровська 1.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Статтею 64-2 КПК України, яка внесена в КПК України законом України № 1019-VIII від 18.02.2016 р., встановлено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа. які виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна, та мають права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосується арешту майна.

В зв`язку із вище викладеним в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Також, у ході досудового розслідування необхідно з`ясувати усі обставини кримінального правопорушення, провести ряд слідчих дій та судових експертиз, для чого необхідно збереження майна, в тому стані в якому вони знаходилися на момент виявлення, що може вплинути на об`єктивність проведених досліджень, для цього необхідно накласти арешт на зазначене майно та зберігати його в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Прокурор в судове засідання не прибув, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав в повному обсязі.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ВП № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № №0000170 від 05.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

05 березня 2025 р. о 16 год. 33 хв., на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України проведено обшук в поліклінічному корпусі, кабінеті №408 на 4 поверсі КНП Васильківської БЛІЛ ВМР за адресою: Київська область, Обухівський район,м. Васильків, проспект Київський Шлях 87, з метою врятування майна (речових доказів), які знаходилося в кабінеті приміщення, запобігання їхньому знищенню.

В кабінеті №408 було виявлено та вилучено:

1. Заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 01.03.2025 на 1 арк. в оригіналі.

2. Копії журналу обліку прийому хворих у стаціонар та відмов госпіталізації на 5 арк. не прошиті, завірені печаткою.

3. Медичну картку стаціонарного хворого №1109/262/1418 від 27.02.2025 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та 10 листків аналізів в прошитому стані на 16 арк.

Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду від 21.03.2025 р. надано дозвіл слідчому СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_8 на узаконення проведеного обшуку на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, у поліклінічному корпусі кабінету №408 на 4 поверсі КНП Васильківської БЛІЛ ВМР за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Васильків, (вул. Декабристів) проспект Київський Шлях 87. Згідно копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно поліклінічний корпус загальною площею 15147 кв.м за адресою: м. Васильків, (вул. Декабристів) проспект Київський Шлях, буд. 87 на праві приватної власності належить Васильківській міській раді ЄДРПОУ №34627780, та перебуває у користуванні КНП «Васильківська БЛІЛ» ВМР, , директором якого є ОСОБА_9 , з метою врятування майна (речових доказів), а саме:

1. Заяви ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 01.03.2025 на 1 арк. в оригіналі.

2. Копії журналу обліку прийому хворих у стаціонар та відмов госпіталізації на 5 арк. не прошиті, завірені печаткою.

3. Медичної картки стаціонарного хворого №1109/262/1418 від 27.02.2025 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та 10 листків аналізів в прошитому стані на 16 арк. (справа № 362/2000/25).

05 березня 2025 р. постановою слідчого СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 : заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 01.03.2025 на 1 арк. в оригіналі, копії журналу обліку прийому хворих у стаціонар та відмов госпіталізації на 5 арк. не прошиті, завірені печаткою, медичну картку стаціонарного хворого №1109/262/1418 від 27.02.2025 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та 10 листків аналізів в прошитому стані на 16 арк., визнано речовими доказами.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи, що слідчим доведено необхідність застосування арешту, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, проведення ряду слідчих дій, експертиз, а також з урахуванням того, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є речовими доказами, а не накладення арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або подальшого використання, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна, а відтак клопотання підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно в ході обшуку в поліклінічному корпусі кабінета №408 розміщеному на 4 поверсі КНП Васильківської БЛІЛ ВМР за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Васильків, (вул. Декабристів) проспект Київський Шлях 87. Згідно копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно поліклінічний корпус загальною площею 15147 кв.м. за адресою: м. Васильків, (вул. Декабристів) проспект Київський Шлях, буд. 87 на праві приватної власності належить Васильківській міській раді ЄДРПОУ №34627780, та перебуває у користуванні КНП «Васильківська БЛІЛ» ВМР, , директором якого є ОСОБА_9 , з метою врятування майна (речових доказів), а саме:

1. Заяви ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 01.03.2025 на 1 арк. в оригіналі.

2. Копії журналу обліку прийому хворих у стаціонар та відмов госпіталізації на 5 арк. не прошиті, завірені печаткою.

3. Медичної картки стаціонарного хворого №1109/262/1418 від 27.02.2025 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та 10 листків аналізів в прошитому стані на 16 арк.- із забороною користування, відчуження та розпорядження даним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1