УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3246/24

10 лютого 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно)

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Костопіль клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про оголошення розшуку та надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, Чернівецької області, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, курсанта 2-го навчального взводу 4-ї навчальної роти 1-го навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 ,у військовому званні «солдат», раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000169 від 17.11.2023 року, за ч. 5 ст. 407 КК України.

У судовому засіданні прокурор звернувся з клопотанням про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив також оголосити його розшук та провадження у справі зупинити.

В обґрунтування зазначеного клопотання вказав, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Зокрема, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що у порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, обіймаючи посаду курсанта 2-го навчального взводу 4-ї навчальної роти 1-го навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , в умовах воєнного стану, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до обов`язків військової служби, 26 вересня 2023 року близько 18 години 30 хвилини (точніше досудовим розслідування не встановлено, однак саме в цей час виявлено його відсутність на військовій службі) самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , відправившись за місцем свого проживання у місто Чернівці, де проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби та обов`язки військової служби не виконував до 16 години 00 хвилин 29 липня 2023 року, після чого прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_3 та заявив про себе, припинивши самовільне залишення військової частини.

19 серпня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Вказав, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами: повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_3 про вчинення кримінального правопорушення від 19 жовтня 2023 року, актом та матеріалами службового розслідування військової частини НОМЕР_1 , протоколами допитів свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , підозрюваного ОСОБА_4 та іншими матеріалами досудового розслідування.

Підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 вказує наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено безальтернативне понесення винною особою покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість покарання, що йому загрожує, обвинувачений може переховуватись від суду.

Крім того, з метою ухилитися від кримінальної відповідальності, затягування строків розгляду кримінального провадження ОСОБА_4 може умисно вчинити самокалічення або симулювати хвороби, підробивши для цього відповідні документи, оформлювати документи щодо набуття ним інвалідності або опікунства над непрацездатними особами, у незаконний спосіб перетнути кордон та залишити територію України.

При цьому просив врахувати, що обвинувачений ОСОБА_4 переховується від суду, на неодноразові виклики суду не з`являвся, чим перешкоджає розгляду кримінального провадження.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може продовжити вчинення цього ж кримінального проавопорушення та вчиняти нові кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків, а тому вважає, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання існуючих ризиків.

Просив також врахувати, що відповідно до положень ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою; до військовослужбовців, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 402-405, 407, 408, 429 КК України застосовується виключно запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, покликаючись на викладені у ньому обставини та просив його задовольнити

Заслухавши думку прокурора, суд дійшов висновку про те, що зазначене клопотання є обгрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке згідно до ч. 2 даної статті може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 187 КПК України якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, суд приймає рішення згідно із статтею 189 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 189 КПК України визначено, що суд відмовляє у наданні дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгялду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового слідства.

Згідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Встановлено, що 28 листопада 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Суд вважає, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яка підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Крім того, наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України. Зокрема, обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує, може переховуватися від суду; перебуваючи на волі, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; неналежною процесуальною поведінкою, перешкоджатиме кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

Суд також враховує неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового провадження. Зокрема, у період з 30 вересня 2024 року до 10 лютого 2025 року обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово викликався до суду, про місце, дату та час судових засідань повідомлявся вчасно та належним чином. Однак, у судові засідання обвинувачений не з`являвся, про причини неявки суд не повідомляв.

Крім того, залишилася невиконаною ухвала Костопільського районного суду Рівненської області від 28.10.2024 року про привід обвинуваченого. Із повідомлення заступника начальника Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області від 23.11.2024 р. вбачається, що ОСОБА_4 за місцем проживання відсутній, встановити місце його перебування не виявилося можливим.

Вказані вище обставини свідчать про те, що обвинувачений переховується від суду, одержавши відомості про звернення прокурора з клопотанням про застосування щодо нього запобіжного заходу, до початку розгляду клопотання може вчинити дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у ст. 177 КПК України. Неналежною процесуальною поведінкою обвинувачений перешкоджає розгляду кримінального провадження, а також, перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Згідно імперативних вимог ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за обов`язковою участю обвинуваченого.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 190 КПК України строк дії ухвали про дозвіл на затримання з метою приводу становить шість місяців.

Отже, клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підлягає розгляду у строк дії ухвали про дозвіл на його затримання впродовж 36 годин після виконання зазначеної ухвали.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Таким чином вважаю, що наявні законні та обґрунтовані підстави для прийняття рішення про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та потреби судового провадження на даний час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, що відповідає цілям і меті кримінального провадження.

Відповідно до ст. 335 КПК України вважаю також за вірне оголосити розшук обвинувачегного ОСОБА_4 та зупинити судове провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 187 - 190, 335, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше 36 годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Ухвала постановлена за клопотанням прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратри у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , тел. НОМЕР_2 .

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 негайно після його затримання.

Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; добровільного з`явлення обвинуваченого до суду; відкликання ухвали прокурором.

Строк дії ухвали про дозвіл на затримання встановити шість місяців, тобто до 10 серпня 2025 року включно.

Копію ухвали для виконання направити Чернівецькому РУП ГУНП в Чернівецькій області (58000, вул. Руська,183, м. Чернівці), для здійснення контролю за її виконанням - прокурору Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 (м. Рівне, вул. Соборна, 227 д, 33000).

Про факт затримання ОСОБА_4 повідомити прокуратуру Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону (Рівненська область, м. Рівне. вул. Соборна, 227д, тел. ), а також Костопільський районний суд Рівненської області (Рівненська область, м. Костопіль, вул. Коперніка, 14 а, тел. 03657 20727).

Оголосити розшук ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 407 КК України зупинити до його розшуку.

Організацію виконання розшуку доручити Чернівецькому РУП ГУНП в Чернівецькій області (58000, вул. Руська,183, м. Чернівці).

Контроль за виконанням розшуку покласти на керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1