УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2025 Справа №607/6282/25 Провадження №1-кс/607/1883/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , його представника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в режимі відеоконференції клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000503 від 05.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.03.2025 прокурор відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні, дані про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000503 від 05.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час проведених 25.03.2025 обшуків: за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 - мобільний телефон марки «Iphone» ІМЕІ НОМЕР_1 , із номером телефону НОМЕР_2 ; в автомобілі марки «VOLKSWAGEN», державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - грошові кошти в сумі 3360 Євро та 1450 доларів США.

Клопотання мотивоване тим, що групою слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000503 від 05.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, шляхом внесення недостовірної інформації через електронний кабінет перевізника Системи «Шлях» (електронний сервіс «Заявка на перетин 18-60»), до ЄКІС, адміністратором якої є Укртрансбезпека, а саме про те, що особи являються водіями транспортного засобу суб`єкту господарювання, який має ліцензію на право провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень вантажів, а також наданням таких транспортних засобів, організовують та сприяють у незаконному переправлені осіб через державний кордон України. Окрім того група осіб, організовують незаконний перетин через державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску за грошову винагороду.

Прокурор у клопотанні зазначає, що 25.03.2025 під час проведення обшуків: за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено майно останнього, а саме: мобільний телефон марки «Iphone» ІМЕІ НОМЕР_1 , із номером телефону НОМЕР_2 ; в автомобілі марки «VOLKSWAGEN», державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено майно останнього: грошові кошти в сумі 3360 Євро та 1450 доларів США. Вказане майно 26.03.2025 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

За наведеного, та посилаючись на те, що мобільний телефон та грошові кошти, вилучені 25.03.2025 під час проведення обшуків за місцем проживання ОСОБА_3 та в належному йому транспортному засобі, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та визнані речовими доказами, а також необхідні для проведення з ними слідчих дій та експертних досліджень, прокурор у клопотанні, з посиланням на положення п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, ставить питання про накладення арешту на вказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Прокурор відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання прокурора в частині арешту вилучених під час обшуку належних ОСОБА_3 грошових коштів, посилаючись на те, що дозвіл на відшукання та вилучення таких грошей ухвалою слідчого судді не надавався, а також на відсутність у матеріалах клопотання відомостей, які б підтверджували, що вказані гроші є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що, на думку адвоката, свідчить про невідповідність вилучених під час обшуку грошових коштів в сумі 3360 Євро та 1450 доларів США критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України у цьому кримінальному провадженні. Щодо накладення арешту на вилучений під час обшуку мобільний телефон марки «Iphone» поклалася на розсуд суду.

Власник майна ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позицію свого представника адвоката ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Тернопільській області за процесуального керівництва Тернопільської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000503 від 05.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Як видно зі змісту клопотання прокурора, у ньому наведені відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, що було вчинено кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 332 КК України, що підтверджується долученими до клопотання доказами, а саме: витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000503 від 05.11.2024; протоколом за результатами проведення НС(Р)Д зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 28.10.2024; протоколом за результатами проведення НС(Р)Д спостереження за річчю від 24.02.2025; копіями ухвал слідчих суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.03.2025 (судові справи №607/5481/25 та 607/5484/25); протоколами обшуків від 25.03.2025, а також іншими долученими до клопотання матеріалами в їх сукупності.

Слідчим суддею встановлено, що 25.03.2025 на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.03.2025 у справі №607/5481/25 старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 проведено обшук у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого останній добровільно видав належний йому мобільний телефон марки «Iphone» ІМЕІ НОМЕР_1 , із номером телефону НОМЕР_2 , який було поміщено у сейф-пакет №ICR0199574.

Також, 25.03.2025 на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.03.2025 у справі №607/5484/25 старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 проведено обшук в транспортному засобі марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 3360 Євро та 1450 доларів США, які було поміщено у сейф-пакет №WAR1365780.

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 26.03.2025 вилучені під час проведення 25.03.2025 обшуків у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в транспортному засобі марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон та грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000503 від 05.11.2024.

Як видно, у внесеному до суду клопотанні прокурор ставить питання про накладення арешту на мобільний телефон марки «Iphone» ІМЕІ НОМЕР_1 та грошові кошти в сумі 3360 Євро та 1450 доларів США, які були виявлені та вилучені 25.03.2025 під час проведення обшуків, що належать ОСОБА_3 та були визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, посилаючись на те, що вони містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також необхідні для проведення з ними слідчих дій та експертних досліджень, тому, на думку прокурора, є потреба у збереженні вказаних речових доказів.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч. 1 та п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За приписами ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, повинен враховувати, серед іншого: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням арештувати майно, оскільки згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

На переконання слідчого судді, стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що вилучений 25.03.2025 в ході проведення обшуку у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належний йому мобільний телефон марки «Iphone» ІМЕІ НОМЕР_1 , із номером телефону НОМЕР_2 , містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке є предметом розслідування у кримінальному провадженні №0000503 від 05.11.2024, відтак, належить до категорії майна, що має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, а тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження цього речового доказу, є необхідність у накладені на нього арешту з метою забезпечення збереження речового доказу до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у інтереси власника майна, оскільки вказаний мобільний телефон має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні №0000503 від 05.11.2024 та може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні.

За наведеного, слідчий суддя доходить висновку, що арешт на вилучений 25.03.2025 в ході проведення обшуку у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон марки «Iphone» ІМЕІ НОМЕР_1 , із номером телефону НОМЕР_2 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування ним, враховуючи кримінально-правову кваліфікацію кримінального правопорушення, розслідування якого здійснюється у даному кримінальному провадженні, у цьому випадку є необхідним та достатнім заходом для забезпечення збереження речового доказу та пропорційним втручанням у право власності ОСОБА_3 , оскільки накладення арешту на вказане майно є доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням цього кримінального провадження.

Також слідчий суддя зазначає, що накладення арешту на таке майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням такого права. Хоча власник обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, однак такий захід є тимчасовим. Негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено. Отже, накладення арешту на вилучений під час обшуку мобільний телефон відповідає критерію розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, з огляду на те, що таке майно може бути використане як доказ для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні.

Поряд з цим, при вирішенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на вилучені 25.03.2025 в ході проведення обшуку в транспортному засобі марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_3 , грошові кошти в сумі 3360 Євро та 1450 доларів США, слідчий суддя враховує, що з наданих у розпорядження слідчого судді матеріалів провадження не вбачається відомостей, які б вказували на те, що це майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а відтак прокурором не доведено того, яке саме доказове значення матимуть вказані грошові кошти у кримінальному провадженні №0000503 від 05.11.2024, а також які саме визначені ст. 91 КПК України обставини щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, мають бути доведені за допомогою цих грошових коштів.

Крім того, прокурором у клопотанні не доведено існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що вилучені під час обшуку грошові кошти є доказом кримінального правопорушення чи підлягають спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, або ж конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При оцінці доводів клопотання та прийнятті судового рішення, слідчий суддя враховує й те, саме по собі посилання у клопотанні на необхідність накладення арешту на вказані грошові кошти у зв`язку з відповідністю таких критеріям ст. 98 КПК України, без зазначення, яким чином вони мають відношення до речових доказів у кримінальному провадженні №0000503 від 05.11.2024, є недостатнім для задоволення даного клопотання у цій частині.

Доводи прокурора про відповідність грошових коштів критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, з тих підстав, що постановою слідчого від 26.03.2025 такі визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, не є безумовною підставою для накладення арешту на них, оскільки при накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, при цьому висновки слідчого судді не залежать лише від наявності чи відсутності у кримінальному провадженні постанови про визнання вказаного майна речовим доказом.

Таким чином, прокурором не доведено, що вилучені 25.03.2025 під час обшуку в транспортному засобі марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_3 , грошові кошти в сумі 3360 Євро та 1450 доларів США мають важливе доказове значення для кримінального провадження №0000503 від 05.11.2024 і їх арешт є необхідним для подальшого забезпечення цього кримінального провадження та досягнення мети його розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За наведеного, клопотання прокурора підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 22, 98, 170 - 173, 309, 336, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000503 від 05.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучений 25.03.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 : мобільний телефон марки «Iphone» ІМЕІ НОМЕР_1 , із номером телефону НОМЕР_2 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування ним.

В іншій частині клопотання прокурора відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 .

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1