Справа №567/1999/24
Провадження №1-кп/567/51/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Острог кримінальне провадження № 0000655 від 22 вересня 2024 року,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щедрово Летичівського району Хмельницької області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

сторонами кримінального провадження є:

прокурор ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5

представник потерпілої адвокат ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3

встановив:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 22 вересня 2024 року, в денну пору доби, приблизно о 16 годині 50 хвилин, він, керуючи сідловим тягачем «MAN TGX 26.480», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «KRONE», реєстраційний номер НОМЕР_2 (автопоїзда), перебуваючи на нерегульованому перехресті вулиці Татарська з проспектом Незалежності в м. Острог Рівненського району Рівненської області, під час виконання маневру повороту ліворуч з вул. Татарська на проспект Незалежності в напрямку вул. Гальшки Острозької, в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3, пунктів 10.1, 16.13 та 16.14 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, перед початком виконання вказаного маневру не переконався, що це буде безпечно і не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху, ігноруючи правила проїзду перехресть рівнозначних доріг, не надав дорогу, та, допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 , котрий рухався праворуч рівнозначною дорогою по проспекту Незалежності в напрямку вул. Гальшки Острозької, тобто справа наліво відносно руху автопоїзда.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_5 отримав травми не сумісні з життям, від яких помер під час транспортування до лікувального закладу в автомобілі швидкої медичної допомоги.

Порушення ОСОБА_3 вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху, згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; пункту 16.13 Правил дорожнього руху, згідно якого перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч; пункту 16.14 Правил дорожнього руху, згідно якого, якщо головна дорога на перехресті змінює напрямок, водії транспортних засобів, які рухаються по ній, повинні керуватися між собою правилами проїзду перехресть рівнозначних доріг - знаходяться у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_5 отримав травми не сумісні з життям, від яких помер під час транспортування до лікувального закладу в автомобілі швидкої медичної допомоги.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав і показав, що дійсно, 22.09.2024 о16.50, проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 . Про те, що вчинив, особисто шкодує, у вчиненому розкаюється. Пояснив, що на даний час шкода потерпілій відшкодована в добровільному порядку. Просив не позбавляти його волі та права керування транспортними засобами, оскільки наявність у нього цього права забезпечує йому роботу.

Потерпіла ОСОБА_5 , представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися. Потерпіла подала заяву, в якій вказала, що просить розгляд справи проводити без її участі, при визначенні покарання покладається на розсуд суду, вказує, що завдана їй шкода, обвинуваченим відшкодована у повному обсязі і жодних претензій до нього вона не має. Потерпіла та її представник в заяві вказували на можливість розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України. Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються. Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку. Оцінивши сукупність доказів, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, так як ОСОБА_3 , вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 №14 при призначенні покарання за ст.286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого і зокрема те, що відповідно до ст. 12 КК України обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, відповідальність за який не передбачає альтернативу видів покарання, окрім позбавлення волі.

Беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, відшкодував завдану шкоду, позитивно характеризується за місцем проживання, ВПО, має дружину та двох дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює водієм ТОВ «X. Агро Транс», водійський стаж 30 років, до відповідальності за порушення правил дорожнього руху не притягувався. Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно ст. 66 КК України - є його щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданого збитку. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно ст. 67 КК України не встановлено. Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Зважаючи на обставини скоєння злочину та особу обвинуваченого, який свою вину у скоєному визнав, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відшкодував шкоду, завдану вчиненням злочину, беручи до уваги, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, тяжкість вчиненого ним злочину і те, що родина обвинуваченого є ВПО, через російську агресію залишили своє житло, ОСОБА_3 вимушений винаймати житло для родини та утримувати дружину, оскільки остання втратила роботу, його робота безпосередньо пов`язана із перевезенням вантажів автомобілем, а позбавлення права керувати транспортним засобами поставить його та сім`ю в скрутне матеріальне становище, позбавить його можливості заробляти кошти, а відтак застосування такого додаткового покарання не є необхідним і буде несправедливим внаслідок суворості. Крім того, суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 положення ст.75 КК України та звільнити його від відвідбування покарання з випробуванням, що сприятиме досягненню мети покарання, буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Крім того, до ОСОБА_3 слід застосувати п.п. 1, 2 ч.1, ст.76 КК України, обов`язок повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Протиправні дії обвинуваченого призвели до тяжких непоправних наслідків у вигляді смерті людини, тоді як відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя, здоров`я та безпека належать до найвищих соціальних цінностей. Враховуючи викладене, суд рахує за можливе не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки наявність у нього цього права забезпечує виконання ним безпосередніх трудових обов`язків.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат пов`язаних з проведенням експертиз, суд виходить з такого.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Розмір витрат на залучення експертів для проведення експертиз під час досудового розслідування складає: 11142,60 грн.:

-3183,60 грн. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/118- 24/11995-ІТ від 19.11.2024 експертами Рівненського НДЕКЦ МВС України;

-3183,60 грн. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи з транспортно-трасологічного дослідження №СЕ-19/118-24/12151- ІТ від 21.11.2024 експертами Рівненського НДЕКЦ МВС України;

-2387,70 грн. за проведення комплексної судової фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму ДТП №КСЕ-19/118-24/12641 від 20.11.2024 експертами Рівненського НДЕКЦ МВС України;

-2387,70 грн. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди №СЕ-19/118-24/13258-ІТ від 25.11.2024 експертами Рівненського НДЕКЦ МВС України. Загальна сума витрат на залучення експертів становить 11142,60грн. і вказані витрати слід покласти на ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286КК України та призначити йому основне покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк два роки.

Покласти на ОСОБА_3 відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Повідомити ОСОБА_3 що він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, попередити його, що він протягом іспитового строку не повинен вчиняти нового кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертиз у розмірі 11142 грн. 60 коп.

Скасувати накладений арешт на майно за ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 29.11.2024 року на сідловий тягач «MAN TGX 26.480», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «KRONE», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання згідно ухвали слідчого судді Рівненського міськогосуду Рівненської області від 29.11.2024 року з покладенням обов`язків, передбачених пп.1-3,8 ч.5 ст.194 КПК України- до вступу вироку у законну силу залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1