СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/17/25
пр. № 1-кп/759/799/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000950 від 21.08.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину, із середньої технічною освітою, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий,

сторони та інші учасники кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

06 липня 2024 року приблизно о 18 годині ОСОБА_3 , знаходячись по вул. Львівськіа, 47/8 в місті Києві, знайшов мобільний телефон «ZTE Nubia Gaming Neo», в якому знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку «Лайффсел»» з номером НОМЕР_1 , належна раніше незнайомому йому ОСОБА_5 , яку ОСОБА_3 залишив собі та вирішив використати у своєму мобільному телефоні марки «Редмі 9с», який є електронним пристроєм, призначеним для автоматизацій опрацювання даних та є обчислювальною технікою.

Наступного дня після того, як вказану сім картку з номером НОМЕР_1 ОСОБА_3 активізував у своєму мобільному телефоні, в особистий кабінет ОСОБА_5 надійшло CMC повідомлення, а саме повідомлення з кодом від кредитної установи ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» MFOCredit» на погодження останньому грошового кредиту у сумі 10000 гривень з посиланням на введення номеру банківської картки, на яку будуть нараховані грошові кошти в разі введення її реквізитів.

При цьому ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, керуючись корисливими мотивами, діючи від імені власника сім картки ОСОБА_5 , ввів номер наявної у себе банківської картки, зареєстрованої в AT КБ «Приват Банк » НОМЕР_2 та в графі особистого кабінету потерпілого перейшов за посиланням CMC повідомлення від вказаної кредитної установи та ввів суму 8000 гривень, яка в цей же день була погоджена на вказану ним банківську картку, тобто шляхом обману з використанням свого мобільного телефону незаконно оформив кредит на імя ОСОБА_5 останнього на вказану суму.

В подальшому ОСОБА_3 з метою обернення вказаних коштів на свою користь та особистого збагачення, після надходження 11.07.2024 в період часу з 08:38 по 08:49 години трьох транзакцій відповідно у сумі 3000 грн., 3000 грн. та 2000 грн., прибув о 10 годині до банкомату AT КБ «Приват Банк», розташованого за адресою м. Київ, просп. Берестейський, 128/2, де з використанням банківської картки, зареєстрованої в AT КБ «Приват Банк » НОМЕР_2 особисто зняв грошові кошти в сумі 8000 гривень, надані кредитною установою ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» MFOCredit» як кредитні грошові кошти потерпілому ОСОБА_5 , та розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілому шкоду на вказану суму.

Таким чином ОСОБА_3 шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки заволодів чужим майном шляхом обману, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив, що відомості, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Показав, що 06 липня 2024 року приблизно о 18 годині по вул. Львівськіа, 47/8 в місті Києві знайшов мобільний телефон з сім картою. Коли пізніше він переставив її до свого мобільного телефону, на ім`я колишнього власника прийшло СМС-повідомлення про можливість отримання кредиту. ОСОБА_3 вирішив скористатися цим для отримання коштів для власних потреб. За допомогою мобільного телефону він від імені колишнього власника отримав кредит та за допомогою банківської картки «Приватбанку» зняв у банкоматі 8000 гривень, які витратив на особисті потреби. Після початку кримінального провадження завдану шкоду повністю відшкодував. У вчиненому щиро кається, запевняє, що більше такого не повториться, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи; про причини неявки суд не повідомив. Врахвуючи це, а також те, що матеріальна шкода, завдана злочином, йому відшкодована, суд розглянув справу за його відсутності.

Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, за згодою учасників кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, характеризуючі дані про його особу, сімейний стан, вік обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, раніше не судимий.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння у розкритті злочину та добровільне відшкодування заподіяної ним шкоди.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Заподіяна злочином шкода відшкодована шляхом повернення потерпілому викраденого у нього майна.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального проступку, особу винного, його ставлення до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, що для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі.

Суд також вбачає підстави для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та визначення йому іспитового строку в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України. При цьому суд враховує щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Саме таке покарання буде справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експертів під час кримінального провадження відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: пластикову банківську карту АТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_2 синього кольору, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження - повернути власнику за належністю.

На вирок можуть бути подані учасниками су дового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1