Справа № 452/4666/24
Провадження № 1-кс/452/1038/2024
У Х В А Л А

Іменем України

23 грудня 2024 року м. Самбір

Слідча суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: слідчого СВ Самбірського районного відділення поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Самбірського районного відділення поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого, рахується за військовою частиною НОМЕР_1 , але фактично на службі не перебуває, громадянина України, який не є особою з інвалідністю, раніше судимого, підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області 23 грудня 2024 року надійшло клопотання слідчого СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області

ОСОБА_3 , погоджене з прокурором - процесуальним керівником Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000743 від 22 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Копію клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваний отримав 23 грудня 2024 року о 12 год. 00 хв., що підтверджується власноруч складеною ним розпискою, тобто більш ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Клопотання слідчого обґрунтоване такими обставинами.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку із воєнною агресією військ російської федерації на території України указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, зокрема Указом від 28 жовтня 2024 року №740/2024, затвердженим Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-ІХ, з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

Так, 20 січня 2023 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , призвано на військову службу по мобілізації відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» та направлено для її проходження до військової частини НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.02.2023 № 51 солдата

ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу частини та призначено на посаду навідника 2 аеромобільного відділення 2 аеромобільного взводу 3 аеромобільної роти аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків.

Проте, солдат ОСОБА_5 , у порушення вимог вказаних нормативних актів, вчинив кримінальне правопорушення за наведених нижче обставин.

Так, ОСОБА_5 , 21 грудня 2024 року приблизно о 20:20 год., у період дії воєнного стану в Україні, запровадженого Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, зокрема Указом від 28 жовтня 2024 року №740/2024, затвердженим Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-ІХ, з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння неподалік залізничного вокзалу у м. Самбір по вул. Вокзальній Львівської області, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність та достовірно розуміючи, що в країні діє воєнний стан, відкрито, наніс один удар долонею правої руки в потилицю потерпілому ОСОБА_7 , який йшов попереду нього, внаслідок чого ОСОБА_7 втратив рівновагу та впав на землю. В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел на відкрите викрадення майна дістав з внутрішньої лівої кишені куртки потерпілого мобільний телефон марки та моделі "Samsung SM-F022G/DS" чорного кольору (IMEI1 НОМЕР_3 , IMEI2 НОМЕР_4 ) із стартовими пакетами мобільного оператора «Lifecell» НОМЕР_5 , НОМЕР_6 вартістю 3400 гривень, паспорт громадянина України та пенсійне посвідчення, видані на прізвище ОСОБА_7 та з внутрішньої лівої кишені штанів потерпілого грошові кошти у сумі 8 500 гривень, та спільно із викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення, маючи при цьому можливість розпоряджатись ним на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лобної ділянки голови, забійні садна обличчя, забійні гематоми обох вушних раковин та забій щелепи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, та матеріальну шкоду на загальну суму 11 900 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно та в умовах воєнного стану, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

ОСОБА_5 23 грудня 2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Посилаючись на достатність підстав підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчий СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області вважає, що відносно підозрюваного необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме останній може:

-переховуватись від органів досудового розслідування або суду. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, знаючи про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, востаннє 30 червня 2016 року Самбірським міським судом Львівської області за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років, суспільно-корисною діяльністю не займається, та достовірно розуміючи про неминучість покарання, може залишити місце проживання та переховуватись від правоохоронних органів, тобто наявний ризик передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України;

-незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 , а саме може чинити тиск на останнього з метою зміни показів, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, тобто наявний ризик передбачений п. 3) ч. 1 ст. 177 КПК України;

-окрім цього солдат ОСОБА_5 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді навідника 2 аеромобільного відділення 2 аеромобільного взводу 3 аеромобільної роти аеромобільного батальйону може бути залучена до заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, а також спекулюючи на тому, що в Україні діє воєнний стан, підозрюваний, розуміючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, може самостійно проявляти ініціативу перед командуванням вказаної військової частини щодо залучення його до виконання завдань у зоні бойових дій, включення останнього до бойових розпоряджень, бойових наказів, що фактично призупинить хід досудового розслідування, унеможливить виконання з ОСОБА_5 слідчих (розшукових) дій взагалі, та таким чином перешкоджатиме кримінальному провадженню, тобто наявний ризик передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України;

-вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі аналогічні до тих, за які був засуджений та на даний час підозрюється, оскільки ОСОБА_5 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, зокрема за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 186 КК України, тобто наявний ризик передбачений п. 5) ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні слідчий СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 (яка здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні) просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив його задовольнити, зазначив, що, на думку сторони обвинувачення, тільки такий запобіжний захід буде достатнім для запобігання вказаних ризиків.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу, запропонованого стороною обвинувачення, просив обрати менш суворий запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_6 підтримала позицію підозрюваного.

Слідча суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява

№ 42310/04) від 21 квітня 2011 року, де зазначено, що обґрунтована підозра - це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Факти та інформація, якими сторона обвинувачення обґрунтовує причетність

ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих матеріалах відображені з достатньою мірою для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

За змістом ч. 1 ст. 92 КПК України, за загальним правилом, обов`язок доказування у кримінальному провадженні покладається на слідчого, прокурора.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у інкримінованому йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 22 грудня 2024 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 22 грудня 2024 року;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 28 жовтня 1994 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), заява

№ 14310/88, зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Загалом, слідча суддя дійшла висновку, що стороною обвинувачення доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, оцінивши вагомість наявних доказів; такі докази в своїй сукупності можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, є причетною до скоєння кримінальних правопорушень.

Щодо наявності ризиків, на які вказує слідчий, слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідча суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Оцінюючи існування ризиків з боку ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування або суду та незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, суд звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland), заява № 14379/88, від 26 січня 1993 року, п. 33. Суд з цього приводу вказав, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою При цьому треба враховувати характер обвинувачуваного, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні контакти.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, санкція якої передбачає покарання від семи до десяти років, тобто у вчиненні тяжкого злочину. Підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності.

Отже, слідча суддя вважає, що слідчим доведені зазначені ризики.

Оцінюючи існування ризику з боку ОСОБА_5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, слід зазначити таке.

Європейський суд з прав людини вже неодноразово висловлював у своїй практиці позицію, згідно з якою «висновки про наявність небезпеки вчинення нових правопорушень мають бути підкріплені конкретними фактами» (п. 134 рішення Суду у справі «Александр Макаров проти Росії» (Aleksandr Makarov v. Russia), заява 15217/07, від 12 березня 2009 року), а «посилання на минуле особи» не може бути достатнім для обґрунтування існування ризику скоєння особою нових злочинів (п. 44 рішення Суду у справі «Мюллер проти Франції» (Muller v. France), заява № 21802/93, від 17 березня 1997 року).

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, зокрема за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 186 КК України.

Отже слідча суддя вважає, що в даному випадку слідчим доведено наявність вказаного ризику.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Оцінюючи в сукупності особу підозрюваного, обставини вчинення кримінального правопорушення, необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам вчинити інші кримінальні правопорушення, а також доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідча суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідча суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти ризикам, які зазначені в клопотанні слідчого, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

Згідно з положеннями п. 1) ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави в даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 9, 176-178, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідча суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання слідчого СВ Самбірського районного відділення поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000743 від 22 грудня 2024 року - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)».

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання в порядку виконання ухвали.

Встановити строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до 19 лютого 2025 року.

Ухвала слідчої судді підлягає негайному виконанню Самбірським РВП ГУ НП у Львівській області.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно.

На ухвалу слідчої судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст цієї ухвали слідчої судді виготовлено в нарадчій кімнаті, проголошено, надано для ознайомлення учасникам кримінального провадження 27 грудня 2024 року о

9 год. 10 хв.

Слідча суддя