1-в/205/181/25
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення засудженого від призначеного судом покарання, відповідно до ч. 2 ст. 74 Кримінального кодексу України (далі КК),

ВСТАНОВИВ :

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання засудженого, відповідно до якого останній просить привести у відповідність його покарання, у зв`язку з набуттям чинності Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 року та декриміналізації вчиненого ним діяння.

В судове засідання прокурор, представник установи виконання покарань не з`явились, що, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 Кримінального-процесуального кодексу України (далі КПК), не є перешкодою для розгляду подання у їх відсутність. Від засудженого ОСОБА_3 до суду надійшла заява про розгляд клопотання у його відсутність. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК.

Суд, вивчивши доводи клопотання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2024 року, яким він засуджений за ч. 4 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 71 КК, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання, призначене вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25.05.2020 року, та остаточно визначено до відбування покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

При цьому, вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25.05.2020 року, ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК, до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднано покарання призначене за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 жовтня 2019 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 3 місяці.

Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 жовтня 2019 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон № 3886-IX) внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), зокрема до ст. 51 КУпАП, якими змінено в бік збільшення (до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) поріг відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Як зазначалось вище, ОСОБА_3 засуджено вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2023 року та визнано винуватим в тому, що він 08 серпня 2023 року здійснив крадіжку майна потерпілого ОСОБА_4 на суму 2895 гривень 80 копійок.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2023 року в сумі 2684 грн.

Таким чином, відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2023 році становила 2684 грн.

Таким чином, оскільки вартість майна за яке засуджений ОСОБА_3 вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2023 перевищує суму двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановленої на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння, тобто станом на 01.01.2023, клопотання засудженого в цій частині не підлягає задоволенню.

Разом з цим, судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25.05.2020 року за те що він на початку липня 2019 року викрав майно потерпілого ОСОБА_5 на суму 1300 гривень та на суму 337 гривень 08 копійок.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2019 році становила 1921 грн.

Таким чином, оскільки вартість викраденого майна не перевищує суму двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановленої на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння, тобто станом на 01.01.2019, клопотання засудженого ОСОБА_3 підлягає задоволенню в цій частині.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК).

Отже, має місце декриміналізація діянь, які полягають у крадіжці майна або заволодінні майном шляхом обману або зловживанні довірою (шахрайство), вартість яких на момент вчинення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь, за вчинення яких було засуджено ОСОБА_3 , у зв`язку з чим клопотання засудженого підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст. 2, 372, 537-539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення його від призначеного судом покарання, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці, призначеного йому вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 травня 2020 року, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Виключити з мотивувальної частини вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_3 посилання на застосування положень ст. 71 КК.

Вважати ОСОБА_3 засудженим вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

В задоволенні іншої частини клопотання засудженого відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити адміністрації Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» для ознайомлення засудженого та негайного виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1