Справа № 646/3181/24
№ провадження 1-кп/646/354/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань матеріали кримінального провадження №0000230 від 20.02.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новгородське м. Торецьк (ст.н. Дзержинськ) Донецької області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 30.01.2024 р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

встановив:

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000230 від 20.02.2024, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення умисного корисливого злочину проти власності, обґрунтовано підозрюється у повторному вчиненні корисливого злочину проти власності за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 15.02.2024 р. в період часу з 12 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., більш точний час не встановлений, перебуваючи на території домоволодіння за місцем проживання потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та побачивши у останнього акумуляторний шуруповерт марки «Kraissmann 1500 ABS 12/2 Li», блакитного кольору, вартістю 680,27 грн., який належить потерпілому, у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій протиправний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 , в той же день в період часу з 12 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., більш точний час не встановлений, перебуваючи на території домоволодіння за місцем проживання потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за чужий рахунок, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, під приводом тимчасового використання у особистих потребах з обов`язковим подальшим поверненням, попросив у ОСОБА_5 , належний останньому акумуляторний шуруповерт марки «Kraissmann 1500 ABS 12/2 Li», блакитного кольору, вартістю 680,27 грн., який, будучи введеним в оману, виходячи з помилкової впевненості в добросовісності дій ОСОБА_4 , не розуміючи злочинного умислу, добровільно передав ОСОБА_4 акумуляторний шуруповерт марки «Kraissmann 1500 ABS 12/2 Li», блакитного кольору, вартістю 680,27 грн., для тимчасового використання у особистих потребах з обов`язком повернення майна ОСОБА_5 .

Далі ОСОБА_4 , не маючи наміру повертати належний ОСОБА_5 акумуляторний шуруповерт марки «Kraissmann 1500 ABS 12/2 Li», блакитного кольору, вартістю 680,27 грн., з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані як кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотаннями про закриття кримінального провадження у справі у зв`язку із законом про декриміналізацію крадіжок, який встановлює відповідальність за вчинення крадіжки та шахрайства.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти закриття кримінального провадження стосовно нього у зв`язку із законом №3886-ІХ про декриміналізацію крадіжок та шахрайства, який набув чинності 09.08.2024.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно.

Відповідно до ст.56 КПК України брати участь у судовому засіданні - це право, а не обов`язок потерпілого і його представника у кримінальному провадженні, перелік його прав не є вичерпним і не обмежується лише цією статтею, тому суд, порадившись на місці, розглянув вказане клопотання за їх відсутності.

Судом обвинуваченому роз`яснено, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду у загальному порядку. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просив закрити провадження за фактом шахрайства.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов до таких висновків.

Вирішуючи питання про закриття провадження, суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК. Так ч.1 ст.5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Тобто, з 09.08.2024 змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії ( 3 028,00 грн).

Тоді як розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000230 від 20.02.2024 становить 680,27 грн., що станом на день розгляду провадження судом може бути лише підставою адміністративної відповідальності.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно із п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 4-1) втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною 4 ст.284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, здійснюється прокурором, якщо підозрюваний проти цього не заперечує. За відсутності згоди підозрюваного кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених главою 36-1 цього Кодексу.

Ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу, якою в ч.3 визначено таке: «3. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує».

Таким чином, у зв`язку із декриміналізацією діянь, вчинених до набрання чинності Законом України від 18 липня 2024 року №3886-IX, зокрема у кримінальному провадженні №0000230 від 20.02.2024 за ч. 2 ст. 190 КК України, при цьому вартість шкоди, що завдана кримінальним правопорушенням ОСОБА_4 менше розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на відповідний рік, в даному випадку наявні обставини для закриття кримінального провадження №0000230 від 20.02.2024 за ч. 2 ст. 190 КК України з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , який не заперечував проти закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження за обвинувачення стосовно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосувалися.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати (витрати на залучення експерта) за проведення товарознавчої експертизи відповідно до вимог ст. 124 КПК України з обвинуваченого стягненню не підлягають та відносяться на рахунок держави.

Керуючись Законом України від 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.5 КК України, п.4-1 ч.1 ст.284, ч.2 ст.284, 372, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Кримінальне провадження №0000230 від 20.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України закрити згідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із набранням чинності законом, яким скасована відповідальність за діяння, вчинені обвинувачуваним.

Речовий доказ: акумуляторний шуруповерт марки «Kraissmann 1500 ABS 12/2 Li», блакитного кольору, який знаходиться на зберіганні в камері речових доказів ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області в сейф пакеті PSP 2380429 повернути потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Процесуальні витрати на проведення товарознавчої експертизи віднести на рахунок держави.

Ухвалу про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України направити до ВП №1 ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області для вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1