Справа № 279/7925/23
У Х В А Л А

іменем України

20 лютого 2025 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , дистанційно обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , дистанційно обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України. Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин при наступних обставинах: повторно, 02.07.2023 потерпілий ОСОБА_8 , бажаючи придбати бетонозмішувач, відшукав у інтернет-додатку «Facebook» об`яву про продаж бетонозмішувача, який був у користуванні, помаранчевого кольору та зателефонував на зазначений в оголошенні номер телефону: НОМЕР_1 та повідомив ОСОБА_4 про свій намір придбати бетонозмішувач. Уводячи, при цьому, в оману ОСОБА_8 , ОСОБА_4 підтвердив наявність у нього вказаного в оголошенні бетонозмішувача та повідомив, що обов`язковою умовою його продажу є оплата за доставку «Новою поштою» в сумі 600 (шістсот) гривень на картковий банківський рахунок № № НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк». ОСОБА_8 , будучи введеним в оману ОСОБА_4 та впевнений у наявності у останнього вказаного в оголошенні бетонозмішувача 02.07.2023 в період часу з 18 по 19 годину вечора через термінал самообслуговування провів поповнення банківської картки за реквізитами наданими ОСОБА_4 , а саме № НОМЕР_2 в AT «ПриватБанк», як оплату за доставку бетонозмішувача «Новою Поштою». Отримавши від ОСОБА_8 грошові кошти, ОСОБА_4 будь-яких обов`язків по доставці замовленого бетонозмішувача не виконав та розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 збитки на суму 600 (шістсот) гривень.

Повторно, 09.07.2023 потерпілий ОСОБА_9 , бажаючи придбати бетонозмішувач близько 08 години ранку натрапив у інтернет-додатку «Facebook» на об`яву про продаж бетонозмішувача, який був у користуванні, помаранчевого кольору та зателефонував на зазначений в оголошенні номер телефону: НОМЕР_1 та повідомив ОСОБА_4 про свій намір його придбати. Уводячи в оману ОСОБА_9 , ОСОБА_4 підтвердив наявність у нього вказаного в оголошенні бетонозмішувача та повідомив, що обов`язковою умовою його продажу є оплата за доставку «Новою поштою» в сумі 730 (сімсот тридцять) гривень на картковий банківський рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк». ОСОБА_9 , будучи введеним в оману ОСОБА_4 та впевнений у наявності у останнього вказаного в оголошенні бетонозмішувача, 09.07.2023 близько 10:15 зі своєї банківської картки AT «Райфайзен банк Аваль» № НОМЕР_3 переказав на банківську картку за реквізитами наданими ОСОБА_10 , а саме: № НОМЕР_2 AT «ПриватБанк», як оплату за доставку бетонозмішувача «Новою Поштою». Отримавши від ОСОБА_9 грошові кошти ОСОБА_4 будь-яких обов`язків по доставці замовленого бетонозмішувача не виконав та розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 збитків на суму 730 (сімсот тридцять) гривень.

Повторно, 14.07.2023 потерпілий ОСОБА_11 , бажаючи придбати бетонозмішувач віднайшов у інтернет-додатку «Facebook» об`яву про продаж бетонозмішувача, який був у користуванні, помаранчевого кольору та зателефонував на зазначений в оголошенні номер телефону НОМЕР_4 та повідомив ОСОБА_4 про свій намір придбати вказаний бетонозмішувач. Уводячи в оману ОСОБА_11 , ОСОБА_4 підтвердив наявність у нього вказаного в оголошенні бетонозмішувача та повідомив, що обов`язковою умовою його продажу є оплата за доставку «Новою поштою» в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень на картковий банківський рахунок № НОМЕР_5 в ПАТ КБ «Універсал Банк». 14.07.2023 близько 17:45 вечора зі своєї банківської картки AT в «А Банку» № НОМЕР_6 ОСОБА_11 переказав на банківську картки надану ОСОБА_10 , а саме № НОМЕР_5 вказані грошові кошти. ОСОБА_4 будь-яких обов`язків по доставці замовленого бетонозмішувача не виконав та розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 збитків на суму 840 (вісімсот сорок) гривень.

Повторно, 16.07.2023 потерпілий ОСОБА_12 , бажаючи придбати бетонозмішувач віднайшов у інтернет-додатку «Facebook» об`яву про продаж бетонозмішувача, який був у користуванні, помаранчевого кольору та зателефонував на зазначений в оголошенні номер телефону НОМЕР_4 та повідомив ОСОБА_4 про свій намір придбати вказаний бетонозмішувач. Уводячи в оману ОСОБА_12 , ОСОБА_4 підтвердив наявність у нього вказаного в оголошенні бетонозмішувача та повідомив, що обов`язковою умовою його продажу є оплата за доставку «Новою поштою» в сумі 1000 (тисяча) гривень на картковий банківський рахунок № НОМЕР_7 в ПАТ КБ «Конкорд Банк». 16.07.2023 близько 18:11 вечора потерпілий ОСОБА_12 зі своєї банківської картки AT «Приват банк» за № НОМЕР_8 переказав на банківську картки надану ОСОБА_10 , а саме № НОМЕР_7 грошові зазначені грошові кошти. ОСОБА_4 будь-яких обов`язків по доставці замовленого бетонозмішувача не виконав та розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_12 збитків на суму 1000 (тисяча) гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 в частині епізодів від 02.07.2023 року, 09.07.2023 року, 14.07.2023 року, 16.07.2023 року на підставі ст.284 ч.1 п.4-1 КПК України в зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

Таким законом є Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ, (чинний з 09.08.2024 р.), яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП, у зв`язку з чим з часу набрання законом чинності дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки шахрайства, привласнення чи розтрати є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, відповідальність за ст.190 КК України може наставати лише в разі заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вартість якого перевищує розмір двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на 01.01.2023 року становило 2684 гривень.

Обвинувачений клопотання підтримав, підтвердив згоду на закриття провадження, свою обізнаність у тому, що він має право заперечувати проти закриття кримінального провадження за вказаною підставою, наслідком чого є продовження судового розгляду в загальному порядку, що вказана підстава звільнення від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою і не звільняє від обов`язку відшкодування заподіяної злочином шкоди, що за діяння, яке вміняється йому у вину в даному кримінальному провадженні, протягом 3-х місяців з дня закриття провадження його може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення дрібного викрадення чужого майна на підставі ст.51 КУпАП, в редакції, що діяла на час вчинення діяння.

Захисник адвокат ОСОБА_5 позицію ОСОБА_13 підтримав.

Потерпілі в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду кримінального провадження були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Розглянувши та оцінивши доводи клопотання, суд виходить з наступного:

Відповідно до положень ст.284 ч.1 п.4-1 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Згідно положень статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі. Статтею 5 КК України визначено, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до статті 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Статтею 3 КК України передбачено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Згідно частини 6 вказаної норми зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи, що не зважаючи на те, що Законом України від 18.07.2024 №3886-ІХ були внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, фактично вказаним законом були внесені зміни і до кримінального закону, яким визначається караність такого діяння, як заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), оскільки визначивши розмір дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, вказаний Закон вніс зміни до визначення розміру такого кримінально караного діяння як заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), відповідальність за вчинення якого передбачена ст.190 КК України.

Наслідком прийняття вищевказаного Закону стало те, що заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вартість якого не перевищує розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, перестало бути кримінально караним діянням.

Отже, з набранням чинності Законом України від 18.07.2024 №3886-ІХ скасована кримінальна відповідальність за вчинене особою таке діяння, як заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вартість якого станом на 09.08.2024 року не перевищує розміру 3028 гривень.

Згідно правил дії кримінального закону в часі такий закон має зворотну дію, тобто поширюється на діяння, які були вчинені до 09.08.2024 року включно.

Порядок вирішення питання про закриття провадження у зв`язку з його декриміналізацією визначено ст.284 КПК України.

Відповідно частини 7 ст.284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 частини 1 цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.479-2 цього Кодексу.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у в умисному заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, чим завдав 02.07.2023 року потерпілому ОСОБА_8 збитки на суму 600 гривень; 09.07.2023 року заподіяв потерпілому ОСОБА_9 збитки на суму 730 гривень; 14.07.2023 року заподіяв потерпілому ОСОБА_11 збитки на суму 840 гривень; 16.07.2023 року заподіяв потерпілому ОСОБА_12 збитки на суму 1000 гривень.

Станом на 01.01.2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексуУкраїни та Закону №3886-IX, на момент заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) потерпілого ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_12 розмір вартості майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.190 КК України, становив у 2023 році 2684 грн.

Статтею 479-2 ч.1, 3 КПК України, до якої відсилає ст.284 КПК України, визначено, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_4 не заперечив проти закриття провадження в частині епізодів від 02.07.2023 року, 09.07.2023 року, 14.07.2023 року, 16.07.2023 року, його згода є добровільною та невимушеною, наслідки закриття провадження йому роз`яснені, ним усвідомлені, клопотання підлягає задоволенню.

Судом вирішується питання щодо речових доказів.

При цьому, враховуючи, що на даний час діяння, яке перестало бути кримінально караним, є адміністративним правопорушенням, копія прийнятого судом рішення направляється до територіального підрозділу поліції для вирішення питання про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності за ст.51 КУпАП в редакції закону, який діяв на час вчинення правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 284, 479-2 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження №0000608 від 25.07.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України в частині епізодів: від 02.07.2023 потерпілий ОСОБА_8 , від 09.07.2023 потерпілий ОСОБА_9 , від 14.07.2023 потерпілий ОСОБА_11 , від 16.07.2023 потерпілий ОСОБА_12 , закрити в зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого діяння.

Речові докази:

- Мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_9 ІМЕІ2: НОМЕР_10 з сім-карткою ПрАТ «Київстар» НОМЕР_11 , що передано під відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_12 - залишити у власності ОСОБА_12 ;

- Мобільний телефон марки «TECNO» ІМЕІ: НОМЕР_12 , ІМЕІ2: НОМЕР_13 з сім-карткою ПрАТ «Київстар» НОМЕР_14 , що передано під відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_11 - залишити у власності ОСОБА_11

- Мобільний телефон марки «TECNO ІМЕІ: НОМЕР_15 ІМЕІ2: НОМЕР_16 з сім-карткою ПрАТ «Київстар» НОМЕР_17 , що передано під відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 - залишити у власності ОСОБА_8 ..

Судовий розгляд кримінального провадження 0000608 від 25.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України продовжити.

Копію ухвали направити до Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо ухвалу не скасовано.

Суддя ОСОБА_1

копія згідно з оригіналом