Номер провадження: 11-кп/813/1183/25
Справа № 522/5758/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Суворовського райсуду м. Одеси від 19.11.2024, якою під час судового розгляду к/п №0000039 від 26.01.2023 стосовно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Железнодорожне респ. Комі рф, громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції від 19.11.2024 в процесі судового розгляду к/п №0000039 від 26.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України було задоволено клопотання прокурора та продовжено строк застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17.01.2025 включно, із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Мотивуючи своє рішення, суд зауважив, що в зазначеному кримінальному провадженні продовжують існувати заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, при цьому врахував особу обвинуваченого, наявність у нього певних хвороб, а також двох неповнолітніх дітей на утриманні, водночас, не знайшов підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Окрім того, керуючись вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, з огляду на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України під час дії воєнного стану, суд дійшов висновку про можливість не визначати обвинуваченому ОСОБА_6 розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не погодився із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на наступне:

- судом 1-ої інстанції не було враховано того, що йому не було вручено копію клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу, при цьому він та його захисник не були присутні під час розгляду відповідного клопотання;

- протягом всього часу перебування справи на розгляді в суді жодного доказу сторони обвинувачення не розглянуто, як й не розглянуті подані ним клопотання, а тільки вирішувались клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, що свідчить про затягування розгляду справи;

- строк тримання під вартою припинив свою дію після закінчення строку дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу 28.12.2024, тому наразі його утримання під вартою є незаконним.

Посилаючись на викладені обставини обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду 1-ої інстанції та постановити нову ухвалу, якою змінити йому запобіжний захід на особисте зобов`язання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги, водночас прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 в до апеляційного суду не з`явився, подав заяву про проведення апеляційного розгляду за його відсутності, в якій також просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу суду 1-ої інстанції залишити без змін.

Враховуючи неявку прокурора в судове засідання, колегія суддів, керуючись при цьому вимогами ч. 4 ст. 405, ч. 4 ст. 422-1 КПК України та з`ясувавши думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , вважає за можливе апеляційний розгляд здійснити за відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

За приписами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

На підставі аналізу змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що воно вищевикладеним вимогам кримінального процесуального закону не відповідає з огляду на таке.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є серед іншого щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 27 КПК України, під час судового розгляду та у випадках, передбачених цим Кодексом, під час досудового розслідування забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом в порядку, передбаченому КПК.

За приписами ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що клопотання прокурора ОСОБА_9 про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою розглядалось за участі обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_10 (а.с. 14-15), а отже, суд 1-ої інстанції, на виконання вимог ч.ч. 4, 6 ст. 107 КПК України зобов`язаний був забезпечити фіксування засідання за допомогою як звуко-, так і відеозаписувальних технічних засобів.

Водночас, як в своїй апеляційній скарзі, так і в суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 заперечував свою участь у судовому засіданні суду 1-ої інстанції 19.11.2024 під час розгляду клопотання прокурора про продовження дії обраного відносно нього запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції також пояснила, що не брала участі у судовому засіданні суду 1-ої інстанції 19.11.2024 під час розгляду клопотання прокурора про продовження дії обраного відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Порядок зберігання технічного запису судового засідання визначається, зокрема, Положенням про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженим рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21 та Інструкцією щодо роботи з технічними засобами фіксування судового засідання, затвердженою наказом Державної судової адміністрації України від 06.06.2022 № 156 (далі - Інструкція).

Згідно з вимогами п.п. 51-55 Положення до матеріалів справи в паперовій формі приєднується паперовий примірник протоколу (журналу) судового засідання з посиланням на відеозапис судового засідання. Відеозапис судового засідання автоматично зберігається у централізованому файловому сховищі.

За приписами п.п. 2, 4 розділу ІІІ Інструкції після завершення фіксування та збереження технічного запису судового засідання в протоколі (журналі) цього засідання засобами підсистеми відеоконференцзв`язку автоматично формується вебпосилання на технічний запис, збережений в централізованому файловому сховищі. Підписаний протокол (журнал) судового засідання, який містить вебпосилання на технічний запис судового засідання у централізованому файловому сховищі, переноситься разом з кваліфікованим електронним підписом до автоматизованої системи діловодства суду та обліковується за відповідною судовою справою.

Отже зі змісту Положення та Інструкції убачається, що технічним записом судового засідання, який приєднується до матеріалів справи, фактично є журнал судового засідання із унікальним посиланням на цей запис у централізованому файловому сховищі.

Як убачається з журналу судового засідання суду 1-ої інстанції № 3658125 від 19.11.2024, його технічна фіксація була здійснена за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку (vkz.court.gov.ua). У вказаному журналі судового засідання наявне унікальне посилання на цей технічний запис у централізованому файловому сховищі (а.п. 12-13).

Зі змісту зазначеного журналу судового засідання від 19.11.2024 також видно, що судове засідання відбулось за участі прокурора ОСОБА_11 (а.с. 12-13), в той час як в оскарженій ухвалі суду вказано прокурора ОСОБА_10 (а.с. 14), при цьому клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою подано іншим прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_12 (а.с. 10).

Окрім того, у журналі судового засідання були відсутні відомості щодо проведеної судом процесуальної дії з розгляду клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу, а лише було відображено хід судового розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на викладені обставини, а також враховуючи те, що надані апеляційному суду матеріали не містили журналу судового засідання від 19.11.2024, у якому було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та за наслідками якого поставлено ухвалу від 19.11.2024, що оскаржується в апеляційному порядку, апеляційним судом було повторно витребувано у суду 1-ої інстанції належним чином завірену копію відповідного журналу судового засідання від 19.11.2024 разом із копією запису судового засідання, зробленого за допомогою технічного запису.

На виконання вимог апеляційного суду, судом 1-ої інстанції надано копію журналу судового засідання № 365812 від 19.11.2024 із унікальним посиланням на цей запис у централізованому файловому сховищі, а також файл із відеозаписом судового засідання від 19.11.2024.

Дослідивши копію зазначено журналу судового засідання №365812 та відеозапис судового засідання від 19.11.2024, апеляційним судом було встановлено, що 19.11.2024 судом 1-ої інстанції за участі прокурора ОСОБА_11 захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 розглядалось по суті кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Водночас, як у журналі судового засідання, так і на відеозаписі не було зафіксовано здійснення судом процесуальної дії з розгляду клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 про продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу, а лише було відображено хід судового розгляду кримінального провадження.

Враховуючи викладене, колегії суддів, дійшла стійкого переконання, що судове засідання від 19.11.2024, у якому розглядалось клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та за наслідками якого поставлено ухвалу від 19.11.2024, що оскаржується в апеляційному порядку, в порушення вимог ст. 107 КПК України не фіксувалось за допомогою технічних засобів фіксування кримінального провадження.

За наведених обставин, апеляційний суд позбавлений можливості перевірити обґрунтованість доводів, викладених у апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 , в тому числі щодо розгляду судом клопотання прокурора ОСОБА_9 про продовження запобіжного заходу за відсутності обвинуваченого і його захисника та без фактичного проведення судового засідання.

Водночас, за приписами ч. 6 ст. 107 КПК України незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, за винятком випадків, якщо сторони не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними.

Невиконання вимоги про фіксування судового провадження за допомогою технічних засобів фіксування кримінального провадження в суді першої або апеляційної інстанції відповідно до приписів п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та безумовною підставою для скасування судового рішення.

Таким чином, за відсутності фіксації судового провадження з розгляду клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою технічними засобами, а також невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 відповідної процесуальної дії, тягне за собою недійсність такої процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів.

Отже, ухвала суду 1-ої інстанції як така, що постановлена із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, підлягає безумовному скасуванню.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За приписами ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення

Разом із тим, п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді 1-ої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені п.п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу.

Таким чином, ухвала суду підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, під час якого необхідно врахувати наведене, розгляд здійснити відповідно до вимог кримінального процесуального закону та ухвалити законне й обґрунтоване рішення відповідно до приписів ст. 370 КПК України.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для надання оцінки іншим доводам касаційної скарги обвинуваченого.

За таких обставин, враховуючи те, що допущені судом 1-ої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону не можуть бути усунуті під час провадження в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а ухвала суду 1-ої інстанції - скасуванню із призначенням нового судового розгляду клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою в суді 1-ої інстанції, тим же складом суду.

Водночас, з огляду на зазначені обставини, апеляційний суд із урахуванням правової позиції, викладеної в постанові Об`єднаної палати ККС у складі ВС від 14.06.2021 у справі №686/9636/18, вважає за необхідне довести до відома голови Суворовського райсуду м. Одеси про допущені порушення вимог КПК України суддями Суворовського райсуду м. Одеси ОСОБА_1 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 при розгляді клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для вжиття належних та дієвих заходів реагування, з метою неприпустимості в подальшому аналогічних порушень вимог закону під час розгляду суддями відповідних клопотань про застосування запобіжних заходів.

Окрім того, апеляційним судом встановлено, що ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17.01.2025 було задоволено чергове клопотання прокурора та продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 18.03.2025 включно, тому колегією суддів не може бути прийнято рішення про звільнення ОСОБА_6 із-під варти у зв`язку із скасуванням ухвали суду 1-ої інстанції від 19.11.2024, оскільки на теперішній час він утримується під вартою на підставі судового рішення, яке не скасоване.

Керуючись ст.ст. 28, 177, 178, 183, 194, 199, 331, 370, 392, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 415, 422-1, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 19.11.2024, якою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України на стадії судового розгляду кримінального провадження продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17.01.2025 включно, без визначення розміру застави скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою в суді 1-ої інстанції, тим же складом суду.

Довести до відома голови Суворовського районного суду м. Одеси про допущені порушення вимог КПК України суддями Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 при розгляді клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4