Справа № 277/1459/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2025 року селище Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у селищі Ємільчине справу по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: смт. Ємільчине, Ємільчинський район, Житомирська область, місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, інваліда ІІІ групи, учасника бойових дій, неодруженого, раніше несудимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.05.2024, близько 22 год 40 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом свого автомобіля марки «Тоуоtа Саmrу», рухаючись по вулиці Липка в селі Підлуби Звягельського району Житомирської області, проїжджаючи поблизу місцевого кладовища, побачив як по дорозі йшла раніше знайома йому ОСОБА_6 , яка прямувала на зустріч зі своїм хлопцем ОСОБА_7 .

Зупинивши свій автомобіль та вийшовши з автомобіля на дорогу, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_6 та між ними виникла словесна суперечка, під час якої на ґрунті особистих неприязних відносин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, 24.05.2024, близько 22 год 45 хв, ОСОБА_5 своєю правою рукою схопив ОСОБА_6 за шию та почав виражатися в її сторону нецензурними словами.

Випорснувши від нього, ОСОБА_6 намагалася тікати, однак в цей час ОСОБА_5 своєю правою ногою умисно вдарив її в область сідниць, після чого знову своєю лівою рукою схопив останню за шию, а правою рукою почав закривати їй рота, намагаючись заштовхнути її в салон свого автомобіля, однак ОСОБА_6 знову вирвалась від ОСОБА_5 і в цей момент останній своєю правою рукою штовхнув її в область грудної клітини, внаслідок чого ОСОБА_6 впала на землю та вдарилась потиличною ділянкою голови.

У подальшому, ОСОБА_6 підвелась і в цей час ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, умисно схопив останню обома своїми руками за її праву руку та почав знову заштовхувати до свого автомобіля, при цьому, силоміць почав утримувати ОСОБА_6 за її праву ногу.

У цей день час, на місце вказаної вище події підійшов ОСОБА_7 , який побачивши конфлікт намагався зупинити протиправні дії ОСОБА_5 та намагався відтягнути його від ОСОБА_6 , яка в цей час знаходилась в салоні автомобіля на пасажирському лівому задньому сидінні.

Однак, не припиняючи своїх протиправних дій по відношенню до ОСОБА_6 , у цей день та час, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 кулаком свої правої руки умисно наніс один удар ОСОБА_7 в ділянку лівого ока та відразу ж один удар в область його волосистої ділянки голови зліва.

Не припиняючи своїх протиправних дій, після нанесення двох вказаних вище ударів ОСОБА_7 та побачивши, що з салону його автомобіля вийшла ОСОБА_6 , ОСОБА_5 долонею своєї правої руки наніс їй один удар в область лівої щоки, після чого ОСОБА_7 став між нею та ОСОБА_5 , унаслідок чого останній припинив свою злочинну діяльність, сів за кермо свого автомобіля та поїхав у невідомому напрямку, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишилися на місці та у подальшому звернулися до лікарні за медичною допомогою.

У результаті своїх протиправних дій по відношенню до ОСОБА_6 , що виразились в умисному нанесенні їй тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 умисно спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: синців по зовнішній поверхні правого плеча в нижній третині; на правому лікті; на передній поверхні правого коліна; передньо-зовнішній поверхні правої гомілки в верхній третині, передній поверхні правої гомілки в середній третині, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, унаслідок своїх протиправних дій по відношенню до ОСОБА_7 , що виразились в умисному нанесенні йому тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 умисно спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді синця в підочній ділянці лівого ока, яке за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Отже, ОСОБА_5 за викладених вище обставин, обвинувачується за ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, спричинені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав частково. Пояснив, що при зустрічі з ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, вона зробила подряпини на його машині, вдарила його. Він фактично витягував її з автомобіля, ззаду ОСОБА_7 наніс йому удари, тому обвинувачений також наніс у відповідь удари ОСОБА_7 .

Незважаючи на невизнання ОСОБА_5 своєї вини, його винність підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду письмових та речових доказів, а також показаннями потерпілих, наданими у судовому засіданні.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_5 при зустрічі 24.05.2024 схопив її за шию, погрожував, вдарив її в область сідниць, намагався посадити силою її в свою машину. Потерпіла чинила опір, намагалася вирватися і тоді обвинувачений своєю правою рукою штовхнув її в область грудної клітини, вона впала і вдарилася потилицею. В подальшому, ОСОБА_5 почав знову заштовхувати її в автомобіль. В цей момент підійшов до автомобіля ОСОБА_7 , з яким мала зустрітися ОСОБА_6 . Він намагався відтягнути від неї обвинуваченого, і тоді потерпіла змогла втікти з салону автомобіля. Після нанесення ударів ОСОБА_7 , обвинувачений знову вдарив потерпілу в ліву щоку. ОСОБА_7 став між обвинуваченим та потерпілою, і після цього ОСОБА_5 сів у свій автомобіль і поїхав.

Окрім того, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що домовився про зустріч з ОСОБА_6 24.05.2024, підійшов до місця зустрічі і побачив, як біля місцевого кладовища в с. Підлуби біля автомобіля «Тоуоt Саmrу» ОСОБА_5 утримував ОСОБА_6 за праву руку та намагався заштовхнути її до свого автомобіля. Потерпілий відразу ж підбіг до обвинуваченого та і почав відштовхувати його від потерпілої за ліве плече, в ході чого ОСОБА_5 кулаком правої руки вдарив ОСОБА_7 в область лівого ока та в подальшому в область голови в ліву сторону. Потерпіла в цей момент вибігла з автомобіля і почала відштовхувати обвинуваченого від потерпілого. ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_6 правою долонею руки в область лівої щоки. ОСОБА_7 знову відштовхував обвинуваченого від потерпілої і лише тоді ОСОБА_5 сів в авто і поїхав.

Окрім часткового визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, судом досліджено письмові докази по справі, якими, також, підтверджується винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, за встановлених судом обставин в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним, а саме:

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.05.2024 зафіксовано прийняття заяви від ОСОБА_6 , яка повідомила, що 24.05.2024 приблизно о 22 год 35 хв. ОСОБА_5 , 1988 року народження, спричинив їй тілесне ушкодження, що мало місце в с. Підлуби по вул. Липки, Звягельського району (а.с. 49-50);

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000043 від 27.05.2024, відповідно до якого, 27.05.2024 до СД ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області надійшла заява від ОСОБА_6 , про те, що 24.05.2024 приблизно о 22 год 35 хв. ОСОБА_5 спричинив їй тілесне ушкодження, що мало місце в с. Підлуби по вул. Липки, Звягельського району (а.с. 52).

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.05.2024 зафіксовано прийняття заяви від ОСОБА_7 , який повідомив, що 24.05.2024 приблизно о 22 год 45 хв. ОСОБА_5 , 1988 року народження, спричинив йому тілесне ушкодження, що мало місце в с. Підлуби по вул. Липки, Звягельського району (а.с. 55-56).

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000042 від 27.05.2024, відповідно до якого, 27.05.2024 до СД ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області надійшла заява від ОСОБА_7 , про те, що 24.05.2024 приблизно о 22 год 45 хв. ОСОБА_5 спричинив йому тілесне ушкодження, що мало місце в с. Підлуби по вул. Липки, Звягельського району (а.с. 63).

Постановою прокурора у кримінальному провадженні-прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 від 09.09.2024, згідно якої, матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженням № 0000042 та № 0000043 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України, об`єднано в одне провадження, якому присвоєно єдиний №0000042 (а.с.61-62);

Висновком експерта №86 від 28.05.2024, з якого слідує, що судово-медичним експертом ОСОБА_9 було проведено судово-медичну експертизу по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , в ході якої у останньої виявлені тілесні ушкодження: синці по зовнішній поверхні правого плеча в нижній третині, на правому лікті, на предній поверхні правого коліна, передньо-зовнішній поверхні правої гомілки в верхній третині, передній поверхні правої гомілки в середній третині, які могли утворитися не менше як від п`ятиразової дії тупого (тупих) предмету (предметів), можливо при обставинах та в термін, вказаних обстежуваною та по ступеню тяжкості вони відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.64-65).

Протоколом проведення слідчого експерименту та ілюстрованою таблицею до нього за участю потерпілої ОСОБА_6 від 18.07.2024 та протоколом проведення слідчого експерименту (додаткового) від 24.10.2024 та ілюстрованою таблицею до нього підтверджено, що потерпіла на місці показала та пояснила фактичні обставини вчинення щодо неї кримінального правопорушення (проступку). Надані нею пояснення під час слідчого експерименту відповідають показанням, що були надані нею у судовому засіданні.

Так, під час слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 24.05.2024. вона йшла по вул. Липка в с. Підлуби, відійшовши від свого будинку приблизно 100 м. вона почула, як позаду неї повільно їхав автомобіль марки Тоуоtа моделі Саmrу, чорного кольору. ОСОБА_6 зрозуміла, що це був автомобіль її колишнього хлопця ОСОБА_5 , тому розвернулась і пішла в сторону свого будинку. В цей момент ОСОБА_5 вибіг зі свого автомобіля і правою рукою схопив ОСОБА_6 та почав обзивати її нецензурними словами. ОСОБА_6 почала вириватися від ОСОБА_5 , який своєю ногою вдарив її в область сідниць, потім взяв лівою рукою за шию, а правою рукою став закривати рота і намагався заштовхнути її до свого автомобіля. Далі ОСОБА_5 правою рукою щосили штовхнув ОСОБА_6 в область грудної клітки, унаслідок чого остання впала та вдарилась об землю, коли підвелась, то ОСОБА_5 двома руками взяв її за праву руку та почав тягнути до свого автомобіля, ОСОБА_6 намагалася вирватися. Коли ОСОБА_5 заштовхнув ОСОБА_6 , до свого автомобіля на заднє сидіння за водійським місцем. В цей момент до ОСОБА_5 підбіг ОСОБА_7 , який почав відштовхувати ОСОБА_5 за ліве плече від ОСОБА_6 , в цей час ОСОБА_5 кулаком своєї правої руки вдарив ОСОБА_7 один раз в область лівого ока та один раз в область голови в ліву сторону. Також ОСОБА_5 правою долонею вдарив ОСОБА_6 в область лівої щоки. Кур`ята почав відштовхувати ОСОБА_5 ставши перед ОСОБА_6 та закривши її свої тілом, ОСОБА_5 в цей момент сів до свого автомобіля та поїхав.

В ході слідчого експерименту ОСОБА_6 продемонструвала яким чином ОСОБА_5 спочатку схопив її за шию, далі показала як останній наніс їй удар в область сідниць та як схопив лівою рукою за шию, а правою закривав рот, показала яким чином ОСОБА_5 штовхнув в область грудної клітки та вказала на місце, куди вона впала і зазначила, що вдарилася головою об покриття землі. Окрім того, ОСОБА_6 продемонструвала, яким чином ОСОБА_5 схопив її за праву руку, тягнув її до автомобіля, показала положення в якому вона була на задньому сидінні за водійським місцем в автомобілі, після того як її туди заштовхнув ОСОБА_5 , продемонструвала як останній схопив її за коліно правої ноги, при цьому стиснувши його в момент коли вона намагалася відштовхнутися від нього правою ногою, та яким чином ОСОБА_5 схопив її за гомілку правої ноги, таким чином намагався заштовхнути її до автомобіля, та завдав один удар долонею правої руки в область обличчя в ліву сторону і заначила, що саме таким чином ОСОБА_5 дав їй ляпаса. (а.с.66-77, 87-94).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.07.2024 та ілюстрованою таблицею до нього, за участю свідка ОСОБА_7 підтверджено, що свідок надав детальні пояснення та показав на місці обставини вчинення кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_6 . Пояснення, надані під час слідчого експерименту, в цілому відповідають показанням, наданим ОСОБА_7 в ході судового засідання (а.с. 78-84).

Висновком експерта №115 від 23.07.2024, з якого слідує, що судово-медичним експертом ОСОБА_9 було проведено додаткову судово-медичну експертизу за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 від 27.05.2024 відповідно до якого, не виключена можливість, що тілесні ушкодження у ОСОБА_6 могли утворитися за обставин, вказаних нею в протоколі допиту потерпілої від 06.06.2024 та протоколах проведення слідчих експерементів за участю потерпілої ОСОБА_6 від 18.07.2024 та свідка ОСОБА_7 від 18.07.2024 (а.с.85-86)

Висновком експерта №170 від 25.10.2024, з якого слідує, що судово-медичним експертом ОСОБА_9 було проведено додаткову судово-медичну експертизу по факту спричинення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого, не виключена можливість, що тілесні ушкодження у ОСОБА_6 , а саме синці на передній поверхні правого коліна, передньо-зовнішньої поверхні правої гомілки в верхній третині, передній поверхні правої гомілки в середній третині могли утворитися за обставин, вказаних нею в протоколі додаткового допиту потерпілої від 24.10.2024 та у протоколі додаткового слідчого експерименту від 24.10.2024 за її участі (а.с.95-96).

Протоколом проведення слідчого експерименту та ілюстрованою таблицею до нього за участю потерпілого ОСОБА_7 від 18.07.2024 підтверджено, що потерпілий на місці показав та пояснив фактичні обставини вчинення щодо нього кримінального правопорушення (проступку). Надані ним пояснення під час слідчого експерименту відповідають показанням, що були надані ним у судовому засіданні.

Так, під час слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 24.05.2024 приблизно 24 год. 40 хв. в телефоному режимі домовився зустрітися зі своєю дівчиною ОСОБА_10 в центрі с. Підлуби. Коли він приїхав в центр с. Підлуби то ОСОБА_6 там не було, тому він поїхав до місця проживання останньої. Не доїхавши приблизно 300 метрів до місця проживання ОСОБА_6 , він побачив, що біля місцевого кладовища в с. Підлуби стояв легковий автомобіль Тоуоt Саmrу, чорного кольору, біля якого раніше відомий йому ОСОБА_5 , утримував ОСОБА_6 за праву руку та намагався заштовхнути її у вказаний автомобіль. ОСОБА_7 одразу зліз з велосипеду, підбіг до них та намагався відштовхнути за ліве плече ОСОБА_5 від ОСОБА_6 , в ході чого ОСОБА_5 кулаком своєї правої руки вдарив його один раз в область лівого ока та один раз в область волосистої ділянки голови в ліву сторону. В цей момент ОСОБА_6 вибігла з автомобіля та почала відштовхувати ОСОБА_5 від нього і вцей момент ОСОБА_5 сів до свого автомобіля і поїхав.

В ході слідчого експерименту ОСОБА_7 продемонстрував, яким чином він намагався відштовхнути за ліве плече ОСОБА_5 від ОСОБА_6 та продемонстрував, яким чином ОСОБА_5 наніс один удар кулаком в область лівого ока та один удар кулаком правої руки в область голови в ліву сторону та вказа на місце де знаходився автомобіль ОСОБА_5 біля якого все відбувалось (а.с. 99-106).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.07.2024 та ілюстрованою таблицею до нього, за участю свідка ОСОБА_6 підтверджено, що свідок надала детальні пояснення та показала на місці обставини вчинення кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_7 . Пояснення, надані під час слідчого експерименту, в цілому відповідають показанням, наданим ОСОБА_6 в ході судового засідання (а.с.107-112).

Висновком експерта №87 від 28.05.2024, з якого слідує, що судово-медичним експертом ОСОБА_9 було проведено судово-медичну експертизу за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 від 27.05.2024 по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до якого, у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження6 синець в підочній ділянці лівого ока, садна на передній поверхні правої гомілки в нижній третині, які утворилися не менш як від дворазової дії тупого (тупих) предметів, можливо при обставинах та в термін, вказаних обстежуваним при проведенні експертизи, в медичній документації і в постанові та по ступеню тяжкості вони відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.97-98).

Висновком експерта №114 від 23.07.2024, з якого слідує, що судово-медичним експертом ОСОБА_9 було проведено додаткову судово-медичну експертизу за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 від 27.05.2024 по факту спричинення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до якого, не виключена можливість, що тілесні ушкодження у ОСОБА_7 могли утворитися за обставин, вказаних ним в протоколі допиту потерпілої від 03.06.2024 та протоколах проведення слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_7 від 18.07.2024 та свідка ОСОБА_6 від 18.07.2024 (а.с.113-114).

Відповідно до вимог ст.ст.85, 86, 98, 99 КПК України, зазначені вище відомості, що містяться в досліджених, кожному окремо, під час судового розгляду, доказах та письмових документах, отримані у порядку, встановленому КПК України, а отже є допустимими та належними доказами, як такі, що підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та мають для нього суттєве значення. До того ж, вказані докази не оспорюються учасниками кримінального провадження, клопотань про їх виключення з обсягу доказів не надходило.

На думку суду, сукупності досліджених доказів достатньо для того, щоб зробити беззаперечний висновок про доведеність винуватості ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, навіть при частковому визнані останнім своєї вини.

Так, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 обрав завідомо злочинний спосіб вирішення конфліктної ситуації, яка склалася між ним та потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , оскільки при вказаних обставинах обвинувачений діяв умисно та цілеспрямовано, з метою заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень, саме у вибраний ним спосіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання.

Суд вважає, що обвинувачений, завдаючи потерпілим удари кулаком та ногою, свідомо допускав та не міг не усвідомлювати небезпечний характер своїх дій та їх наслідки у виді нанесення останнім тілесних ушкоджень. Такі обставини дають суду підстави для висновку, що ОСОБА_5 мав намір саме на нанесення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень.

Отже, надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в судовому засіданні докази взаємопов`язані та в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення (проступку), винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст.91 КПК України, докази зібрані в порядку, встановленому ст.93 КПК України. Жодних обставин, передбачених ст.87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів, як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Аналізуючи покази обвинуваченого, дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, виходячи із сукупності досліджених судом обставин вчиненого діяння, способу заподіяння тілесних ушкоджень потерпілим, суд «поза розумним сумнівом» приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. При призначенні покарання необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява №10249/03), зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При визначенні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків. Окрім цього, врахуванню підлягає загально-небезпечний характер дій обвинуваченого та його особисте ставлення до вчиненого, який, вину у скоєнні кримінального проступку визнав частково, не зважаючи на її доведеність в повному обсязі.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно з ст.ст.66, 67 КК України, судом не встановлено.

Окрім того, суд враховує особу обвинуваченого, який на обліку в КНП «Ємільчинська лікарня» Ємільчинської селищної ради Житомирської області у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с.120), за попереднім місцем служби та місцем проживання характеризується позитивно (а.с.121-122, 125), раніше не судимий (а.с.119).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу, в розмірі, передбаченому санкцією статті.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд не знаходить підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 положень ст.69 КК України, оскільки судом не встановлено сукупності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання судом не встановлено.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На вирок можуть бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1