10.03.2025 Справа № 756/2780/25
№ 756/2780/25
№ 1-кс/756/565/25
У Х В А Л А

іменем України

10 березня 2025 року, слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000528, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 лютого 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в:

03 березня 2025 року прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000528, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 лютого 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 28.02.2025, близько 05 год. 00 хв., громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Героїв полку «Азов», 7, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «Рено Мастер» д.н.з. НОМЕР_1 , 2003 р.в. та спричинив своїми діями ОСОБА_5 майнову шкоду.

Так, 28.02.2025 під час огляду місця який проводився слідчим СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за адресою: Київська обл., траса Київ-Одеса, 28 км, вилучено транспортний засіб марки «RENAULT», моделі «MASTER», 2003 року випуску, білого кольору, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 та поміщено на територію Оболонського УП ГУНП у м. Києві.

Крім того, 28.02.2025 під час затримання особи відповідно до ст. ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213, 277, 278 КПК, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час особистого обшуку виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Xiaomi», чорного кольору з розбитим екраном; мобільний телефон марки «Sigma», чорного кольору; 1 ключ до запалювання до транспортного засобу марки «RENAULT», моделі «MASTER», 2003 року випуску, білого кольору, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 .

Вказані речові докази - транспортний засіб марки «RENAULT», моделі «MASTER», 2003 року випуску, білого кольору, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 поміщений на збереження на територію ВП № 1 Оболонського УП ГУ НП у м. Києві, за адресою: м. Київ, просп. Маршала Рокосовського, 10-А; всі інші перелічені вище речові докази - зберігаються при матеріалах кримінального провадження.

Поданим клопотанням прокурор зазначає, що з метою недопущення приведення до зникнення, втрати, знищення, пошкодження, передачі вищевказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, тому просить накласти арешт на транспортний засіб марки «RENAULT», моделі «MASTER», 2003 року випуску, білого кольору, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Xiaomi», чорного кольору з розбитим екраном, який було поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» з індивідуальним номером № PSP1351968; мобільний телефон марки «Sigma», чорного кольору, який було поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» з індивідуальним номером № PSP1351969; 1 ключ до запалювання до транспортного засобу марки «RENAULT», моделі «MASTER», 2003 року випуску, білого кольору, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 , який було поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» з індивідуальним номером № PSP1351970 у вигляді заборони володіння, користування та розпорядження будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.

У судове засідання прокурор та власниця майна не з`явились, про час та місце проведення якого, повідомлялись належним чином.

Від прокурора ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Водночас, від власниці майна ОСОБА_7 до суду надійшла заява, якою остання просить провести розгляд справи у її відсутність, проти задоволення клопотання заперечує.

Ураховуючи вищевказане та беручи до уваги те, що сторони кримінального провадження належним чином повідомлялися про час та місце розгляду клопотання про арешт майна, однак в судове засідання не з`явилися, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання за наявними в ньому матеріалами та заявами сторін з викладеними у них позиціями щодо розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно положень ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що вилучені 28.02.2025 під час огляду місця події та особистого обшуку затриманого автомобіль, документи та мобільні телефони є тимчасово вилученим майном.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з постанови слідчого від 28 лютого 2025 року, майно вилучене під час огляду місця події та особистого обшуку майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000528 від 28.02.2025.

Так, в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

З урахуванням того, що прокурором своїм клопотанням, а також матеріалами поданими в його обґрунтування доведено, що майно вилучене під час огляду місця події та особистого обшуку 28.02.2025 є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000528 від 28.02.2025, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна та вважає, що прокурор, виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, обґрунтовано звернувся з клопотанням про арешт майна.

Водночас, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, про накладення арешту на вищевказане вилучене майно, лише в частині заборони відчуження та розпорядження ними.

На підставі викладеного та керуючись статтями 132, 167 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000528, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 лютого 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке вилучено під час особистого обшуку у ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi», чорного кольору з розбитим екраном; мобільний телефон марки «Sigma», чорного кольору, шляхом заборони відчуження та розпорядження будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.

Накласти арешт на належний ОСОБА_7 транспортний засіб - автомобіль марки «RENAULT», моделі «MASTER», 2003 року випуску, білого кольору, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 та 1 ключ до нього, шляхом заборони відчуження та розпорядження будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.

Органу досудового розслідування врахувати, що накладення арешту лише в частині заборони розпорядження (відчуження), передбачає повернення власнику майна, задля забезпечення реалізації останньому права визначеного ст. 41 Конституції України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1