Справа № 602/313/25
Провадження № 1-кп/602/84/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2025 р. м. Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000027 від 02.03.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ланівці Лановецького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, безробітного, з середньою спеціальною освітою, не депутата, раніше судимого, засудженого вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 27.06.2019 за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України,-

в с т а н о в и в:

Як встановлено органом досудового розслідування і не оспорюється учасниками судового провадження, 01 березня 2025 року близько 12 години 00 хвилин, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які перебували у житловому будинку на АДРЕСА_2 , виник словесний конфлікт В ході вказаного конфлікту у ОСОБА_2 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на завдання фізичного болю ОСОБА_3 .

Реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_2 , 01.03.2025 близько 12 години 00 хвилин, перебуваючи у житловому будинку на АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що життя та здоров`я кожної людини охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально-караним діянням, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс один удар кулаком правої руки по обличчі ОСОБА_3 . У подальшому, 01.03.2025 близько 12 години 10 хвилин, ОСОБА_2 , перебуваючи на подвір`ї господарства на АДРЕСА_2 , продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на спричинення фізичного болю ОСОБА_3 , наніс один удар кулаком правої руки в живіт ОСОБА_3 , чим завдав останній фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані стороною обвинувачення як умисне завдання ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні разом з доданими до нього матеріалами та клопотанням прокурора про розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні надійшов до Лановецького районного суду Тернопільської області 31.03.2025.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 31.03.2025 визначено головуючого суддю у справі ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Частиною першою статті 382 КПК України встановлено, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

ОСОБА_2 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, беззаперечно визнав, погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами та, будучи ознайомленим з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, погодився з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, що підтверджується доданою обвинувального акта заявою ОСОБА_2 від 28.03.2025, складеною у присутності його захисника ОСОБА_4 (а.с. 11).

Потерпіла ОСОБА_3 також погодилася зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами та, будучи ознайомленою з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, погодилася з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, що підтверджується її заявою від 28.03.2025, доданою до обвинувального акта (а.с. 12).

Суд дійшов висновку, що вимоги статті 302 КПК України сторонами кримінального провадження дотримано, а саме: обвинувальний акт містить клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додано письмові заяви підозрюваного та потерпілого в порядку ч. 3 ст. 302 КПК України, додано матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини в їх сукупності, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд дійшов висновків, що вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (кримінального проступку) є повністю доведеною, а його дії правильно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.1 ст. 126 КК України як умисне завдання ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_2 покарання, суд, з огляду на положення статей 50, 65 КК України, ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України, є кримінальним проступком, що виражається у вчиненні умисних насильницьких дій, спрямованих проти життя та здоров`я людини.

В обвинувальному акті зазначено, що обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до статті 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Однак, суд не визнає зазначені в обвинувальному акті обставини, які пом`якшують покарання, з огляду на наступне.

Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Вказані вище висновки узгоджуються із послідовною практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 15 листопада 2021 року у справі 199/6365/19.

Натомість з матеріалів кримінального провадження убачається, що обвинувачений ОСОБА_2 у дату, час та місці, що вказані в обвинувальному акті, після завдання удару кулаком правої руки по обличчі ОСОБА_3 , завдав їй ще один удар кулаком правої руки в живіт у присутності працівників поліції, які приїхали за викликом потерпілої ОСОБА_3 . При цьому, присутність поіцейських не стримала обвинуваченого ОСОБА_2 від продовження протиправних дій. Більше того, обвинувачений ОСОБА_2 , поводив себе агресивно стосовно працівників поліції, висловлював на їхню адресу погрози та нецензурно лаявся, що убачається з відеозапису поліцейської бодікамери, який міститься на диску у матеріалах кримінального провадження (а.с. 35).

Суд констатує, що у матеріалах кримінального провадження не відображено жодних конкретних дій зі сторони обвинуваченого, спрямованих на залагодження своєї провини перед потерпілою, якій він неодноразовим нанесенням ударів спричинив фізичного болю.

Стосовно активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення обвинуваченим, як обставини, що пом`якшує відповідальність, то суд зауважує, що таке має місце тоді, коли особа, яка вчинила злочин, своїми діями надає допомогу (сприяє) правоохоронним органам у розкритті злочину, в установленні невідомих їм обставин справи. Лише визнання обвинуваченим своєї вини та надання ним правдивих показань не підтверджує наявність такої обставини, яка пом`якшує йому покарання, як активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень і як наслідок така обставина не може бути врахована при призначені покарання.

Наведена вище правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема у постанові від 12 грудня 2023 року у справі №127/10701/20.

Таким чином, обставин, які пом`якшують покарання відповідно до статті 66 КК України, суд у цій справі не встановив.

Обставин, які б обтяжували покарання відповідно до статті 67 КК України, суд не встановив.

Обвинувачений ОСОБА_2 не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується посередньо, під спостереженням у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, не працює, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів проти власності, засуджений вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 27.06.2019 за ч.2 ст. 186 КК України, яким призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ч.1 ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання, призначену за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.11.2017 і за сукупністю вироків призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Враховуючи викладене, застосування до обвинуваченого покарання у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 126 КК України, не буде достатнім для досягнення мети покарання згідно ст. 50 КК України.

У зв`язку з цим, суд вважає, що ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч.1 ст. 126 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні згідно обвинувального акта відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

На підставі наведеного вище, керуючись ст. 50, 56, 65-67, ч.1 ст. 126 КК України та ст. 368 - 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 160 (сто шістдесят) годин.

Початок строку виконання покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Лановецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1