Справа № 638/2894/25
Провадження № 1-кп/638/1374/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001096 від 10.12.2024

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Хмарівка, Бершадського району, Вінницької області, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, яка має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у невстановленому місці, у невстановлену дату та час, але не пізніше 11 год. 48 хв. 10.12.2024, використовуючи мобільний телефон та світову мережу "Інтернет", діючи умисно, та всупереч ст. 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» №863 від 08.07.1999 (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995 (зі змінами), замовила у великому розмірі для власного вживання у невстановленої особи, через додаток «Telеgram» особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої обмежено - амфетамін.

Після чого, у невстановлену дату та час, але не пізніше 11 год. 48 хв. 10.12.2024, ОСОБА_4 отримала від невстановленої особи в мобільному додатку повідомлення з реквізитами замовлення, а саме номер накладної № 0846 в додатку «Нова Пошта».

Далі, ОСОБА_4 у невстановлену дату та час, але не пізніше 11 год. 48 хв. 10.12.2024, прибувши у відділення № 51 «Нова Пошта» в м. Харкові, де отримала замовлення згідно накладної № 0846 з особливо небезпечною психотропною речовиною обіг якої обмежено - амфетамін, у великому розмірі, тим самим придбала та почала зберігати для власного вживання без мети збуту.

10.12.2024 приблизно о 12 год. 05 хв., ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3, була зупинена працівниками ДПП УПП ГУНП в Харківській області, якими в ході розмови громадянка ОСОБА_4 повідомила, що має при собі психотропну речовину, яка зберігається в полімерному зіп-пакеті, а саме особливо небезпечна психотропна речовина обіг якої обмежено - амфетамін, у великих розмірах, яку ОСОБА_4 зберігала для власного вживання без мети збуту.

10.12.2024 під час проведення огляду місця події у період часу з 12 год. 35 хв. по 12 год. 39 хв., за адресою: АДРЕСА_3, ОСОБА_4 добровільно, при понятих, видала один полімерній зіп-пакет в середині якого міститься кристалічна речовина білого кольору, яка згідно висновку експерта № 12404 від 19.12.2024 за результатами судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» маса (кількісний вміст) психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну в об`єкті складає 2,068 г., яку ОСОБА_4 незаконно придбала та зберігала при собі, з метою подальшого власного вживання, без мети збуту.

Згідно таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000, особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої обмежено- амфетамін, масою: 2,068 г., відносяться до великих розмірів.

Дії обвинуваченої кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту у великих розмірах.

Обвинувачена у судовому засіданні вину визнала повністю, щиро розкаялася, підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачена та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежується допитом обвинуваченої, дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, а також доказів на підтвердження витрат на залучення експерта.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченої ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 309 України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту у великих розмірах.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину; особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої.

Дослідженням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Хмарівка, Бершадського району, Вінницької області, є громадянкою України, з середньою освітою, не одруженою, яка має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима. На диспансерному(профілактичному) обліку не перебуває, впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП ХОР "ОПНД №3" не зверталась.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої, визнання нею вини, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченої до скоєного, суд вважає за доцільне надати їй можливість виправлення та перевиховання шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України із покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Вирішуючи питання щодо речового доказу, а саме мобільного телефону марки «Tecno», суд виходить з наступного такого.

Відповідно до ст.96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само в інших передбачених цією нормою закону випадках, а спеціальна конфіскація застосовується на підставі, зокрема обвинувального вироку суду.

Згідно зі ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно, зокрема у випадку якщо вони були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання, а спеціальна конфіскація не застосовується до грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у цій статті, які згідно із законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю) або призначені для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Таким чином, зважаючи на встановлені під час судового розгляду обставин вчинення обвинуваченою ОСОБА_4 кримінального правопорушення, використання при цьому мобільного телефону для зв`язку з продавцем психотропної речовини, суд вважає, що визначений предмет, який на стадії досудового розслідування визнаний речовим доказом, підлягає спеціальній конфіскації в дохід держави в порядку ст.ст.96-1, 96-2 КК України.

Процесуальні витрати стягуються з обвинуваченої.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо інших речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинувачені не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374, 376, 382, 395 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку, тривалістю 1 рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2024 року, на мобільний телефон марки «Tecno» у корпусі синього кольору, який на момент огляду перебував у чохлі-книжечці чорного кольору; з sim-картою мобільного номеру телефону НОМЕР_1 оператору зв`язку «Vodafone», який на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно видано останньою під час проведення огляду місця події від 10.12.2024 року.

Відповідно до ст.96-1, 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію до речового доказу у кримінальному провадженні, а саме мобільний телефон марки «Tecno» у корпусі синього кольору, який на момент огляду перебував у чохлі-книжечці чорного кольору; з sim-картою мобільного номеру телефону НОМЕР_1 оператору зв`язку «Vodafone», який на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно видано останньою під час проведення огляду місця події від 10.12.2024 року.

Речові докази:

Об?єкт після дослідження в 1-му (одному) сейф-пакеті №PSP 2384884 з пояснювальним написом: «До висновку експерта № 12404 від 19.12.2024 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001096 від 10.12.2024 «Провідний науковий співробітник ЛФХБВД /підпис/ ОСОБА_6 та відбитком штампу з написом ННЦ «ICE» Досліджуваний матеріал № 15» - знищити.

DVD-R - диск з відео записом нагрудних камер відео-спостереження поліцейських УПО в Харківській області з номерами екіпажу «КУПОЛ-1152» - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0001096 від 10.12.2024

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судової експертизи № 12404 від 19.12.2024 в розмірі 6058,24 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів: засудженим з дня отримання копії вироку, іншими учасникам судового провадження з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1