Cправа №505/341/23
Провадження №1-кп/505/350/2025
УХВАЛА

Іменем України

11.04.2025 м. Подільськ

Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду м.Подільськ Одеської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000479 від 19.12.2022, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Котовськ, Одеської області, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Котовськ, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, незаміжньої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

- обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 17.12.2022 близько 22 годин 15 хвилин вона перебувала в приміщені бару «Зіберт», розташованого за адресою: Одеська область, м.Подільськ, вул.Ломоносова (бет номеру), в ході конфлікту з ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, у неї виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень останній.

Реалізуючи свій кримінально-противоправний намір, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , у той же день та час, перебуваючи у тому ж місці, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, завдала ОСОБА_6 численні удари кулаками правої та лівої руки в область правого та лівого ока, чим спричинила тілесні ушкодження, у вигляді синця нижньої повіки правого ока та синця лівого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 17.12.2022 близько 22 годин 15 хвилин вона перебувала в приміщені бару «Зіберт», розташованого за адресою: Одеська область, м.Подільськ, вул.Ломоносова (бет номеру), в ході конфлікту з ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, у неї виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень останній.

Реалізуючи свій кримінально-противоправний намір, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , у той же день та час, перебуваючи у тому ж місці, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, в ході бійки з ОСОБА_6 , нанесла останній один удар долонею правої руки, в область лівої частини обличчя, чим спричинила тілесні ушкодження, у вигляді синця лівої половини обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Потерпіла ОСОБА_6 надала до суду заяву про відмову від обвинувачення щодо ОСОБА_4 та просила закрити дане кримінальне провадження відповідно до п.7 ч.1 ст.284 КПК України. Обвинувачення відносно ОСОБА_5 просила розглядати.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України. Також заявив клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України. В обґрунтування прокурор зазначив, що строк притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України у ОСОБА_5 відповідно до ст.49 КК України сплинув, а отже її має бути звільнено від кримінальної відповідальності.

Обвинувачена ОСОБА_4 клопотання про закриття кримінального провадження відносно неї відповідно п.7 ч.1 ст.284 КПК України, підтримала. Також не заперечувала проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , у зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 клопотання прокурора просила задовольнити. При цьому обвинувачена у судовому засіданні вину визнала та зазначила, що їй зрозумілі суть обвинувачення та підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не означає її виправдання чи визнання її невинним, тобто що ця підстава не є реабілітуючою. Також не заперечувала проти закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

Дослідивши клопотання потерпілої про закриття кримінального провадження на підставі п.7 ч.1 ст.284 КК України у зв`язку з відмовою від обвинувачення відносно ОСОБА_4 , суд приходить до наступного.

Як встановлено судом та вбачається із обвинувального акту, органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до положення п.1 ч.1 ст.477 КПК України кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого статтею 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження) є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення і може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого.

За приписами ч.4 ст.26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

При цьому під час закриття кримінального провадження на підставі відмови потерпілого від обвинувачення суд фактично визнає відсутність самого обвинувачення щодо особи, а тому не потрібно встановлювати ні сам факт вчинення кримінального правопорушення, ні винуватість чи невинуватість такої особи. За таких обставин не потребують перевірки судом докази, а також немає необхідності в дослідженні того, чи було дотримано інші вимоги процесуального закону під час провадження у справі.

Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження на підставі відповідної ухвали суду, що виключає одночасне прийняття ним рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою підставою.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновком колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №712/1710/19.

Таким чином, враховуючи те, що потерпіла відмовилась від обвинувачення відносно ОСОБА_4 і її відмова не суперечить закону, обвинувачені, прокурор не заперечували проти закриття кримінального провадження, наслідки закриття кримінального провадження учасникам зрозумілі, суд приходить до висновку, що заява потерпілої підлягає задоволенню, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 слід закрити на підстав п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

Суд, заслухавши клопотання прокурора про звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, думку обвинувачених, дійшов такого висновку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст.44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом статей 284, 288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст.63 Конституції України та ст.18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання особою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №-12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за КПК України 1960 року), підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК).

Так, відповідно до обвинувального акту обвинувачена ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України, а саме у нанесенні легких тілесних ушкоджень, яке нею вчинено 17.12.2022, та відповідно до ст.12 КК України вказаний злочин є кримінальним проступком.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Санкція ч.1 ст.125 КК України, передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Таким чином, у зв`язку з тим, що з дня вчинення ОСОБА_5 злочину (17.12.2022), передбаченого ч.1 ст.125 КК України минуло понад два роки, остання підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за даною статтею на підставі ст.49 КК України.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, строк притягнення до кримінальної відповідальності за який сплинув, переривання перебігу давності не було, від слідства або суду обвинувачена не ухилялась, обчислення строків давності є правильним, обвинувачена не заперечувала проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав і дала згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності - клопотання про звільнення підлягає задоволенню, особа - звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження - закриттю.

Запобіжний захід щодо обвинувачених на стадії досудового розслідування не обирався, арешт на майно не накладався.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.12, 49 КК України, ст.ст. 26, 284, 371, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання потерпілої ОСОБА_6 - задовольнити.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000479 від 19.12.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

На підставі ст.49 КК України, обвинувачену ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене 19.12.2022 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №-0000479 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, - закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення останньої до кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Котовський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1