Справа № 752/2181/25
Провадження № 1-кс/752/1114/25
У Х В А Л А

ІМНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Голосіївської окружної прокуратури, яка полягає у нерозгляді клопотання в порядку ст. 220 КПК України,

в с т а н о в и в:

30 січня 2025 року системою «Електроний суд» до суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, яка полягає у нерозгляді клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0003702 від 21.12.2024 в порядку ст. 220 КПК України.

Розгляд вказаної скарги призначений на 03.02.2025 року о 09:30 год.

31.01.2025 року системою «Електронний суд» до Голосіївського районного суду міста Києва від адвоката ОСОБА_3 надійшла заява, в якій останній просить проводити розгляд вказаної скарги за його відсутності.

У судове засідання представник органу процесуального керівництва не з`явився, про дату, час та місце проведення розгляду повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки системою «Електронний суд».

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті в 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, зокрема такий строк визначений ст.220 КПК України.

За матеріалами скарги слідчим суддею встановлено, що слідчим Голосіївського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003102 від 21.12.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190КК України.

27 січня 2025 року адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до Голосіївської окружної прокуратури із клопотанням про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, в порядку ст. 220 КПК України.

Матеріали скарги не містять відомостей про спосіб звернення адвоката до Голосіївської окружної прокуратури, тобто поштовим зв`язком, електронною поштою, на особистому прийомі тощо, однак враховуючи наявність листа заступника керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання адвоката все ж таки було подано до Голосіївської окружної прокуратури.

Так, із вказаного вище листа вбачається, що звернення ОСОБА_3 щодо ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0003102 від 21.12.2024, а також з інших питань направлено до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві для розгляду.

Однак, слідчий суддя вважає, що отриманий лист не відповідає вимогам ст. 220 КПК України, оскільки не містить належного процесуального рішення щодо поданого клопотання. Зі змісту листа вбачається, що звернення надіслано до іншого органу, при тому не наведені підстави, з яких прокурор направив звернення до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві для розгляду, а тому вказана відповідь не може вважатись, повною, обґрунтованою, мотивованою та винесено у відповідно до норм ст. 220 КПК України.

Такий підхід фактично відкладає вирішення питання без належного процесуального оформлення, та наведення відповідних підстав, шляхом направлення клопотання для розгляду органу досудового розслідування, що може порушувати права заявника та перешкоджати ефективному захисту його інтересів у межах кримінального провадження.

У даному випадку прокурор по суті не розглянув клопотання, не постановив рішення про відмову, не задовольнив клопотання та не вчинив жодних дій, спрямованих на реалізацію вимог клопотання, а прийняте прокурором рішення про направлення звернення до органу досудового розслідування без обґрунтування правових підстав такого рішення.

Таким чином, подане адвокатом клопотання розглянуто неналежним чином, що порушує право сторони потерпілого на ефективну реалізацію своїх процесуальних прав, гарантованих КПК України. Обставини, на які посилається слідчий у відповіді, могли бути підставою для відмови у задоволенні клопотання, проте належного процесуального рішення щодо поданого адвокатом клопотання не винесено.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Так, ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

У ч. 1 ст. 221 КПК України передбачено, що і слідчий, і прокурор зобов`язані за клопотанням сторони захисту надати матеріали досудового розслідування, крім випадків, визначених законом.

Тобто, законодавець визначає слідчого і прокурора як рівнозначних суб`єктів щодо вирішення клопотання про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування. Прокурор, як особа, яка здійснює процесуальне керівництво під час досудового розслідування, має доступ до всіх матеріалів досудового розслідування, а тому є компетентним суб`єктом при прийнятті такого рішення.

Крім того, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом (п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України).

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Під час підготовки до розгляду скарги та вирішення заявлених вимог, сторона обвинувачення не надала належних допустимих і достовірних доказів (постанови слідчого) про вирішення особою, якій доручено проведення досудового розслідування, заявленого адвокатом клопотання від 27.01.2025.

Сукупність вказаного переконує в бездіяльності заявленого суб`єкта оскарження, що пов`язано з неповним розглядом поданого заявником клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0003702 від 21.12.2024, в зв`язку з чим існують законні підстави зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні № 0003102 від 21.12.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0003702 від 21.12.2024 у відповідності до вимог статті 220 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 24, 42, 36, 40, 46, 220, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

скаргу - задовольнити.

Зобов`язати прокурора Голосіївської окружної прокуратури м.Києва розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 від 27.01.2025 року, про ознайомлення із кримінальним провадженням №0003702, в порядку та строки визначені ст. 220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя ОСОБА_1